45 
af herredømmet, af den omstændighed at det siden roli- 
gen fortfor uden oprør eller aagets afkastelse, at de 
Varjagiske høvdinger maa have forstaat herrevældets 
konst ligesaa godt som den Normanniske adel i England 
og i Neapel. 
Dette gjensidige forhold mellem Skandinaver og 81a- 
voner i aaret 862 passer ikke godt med gisningen om, at 
det skulde være lykkets disse samme til selvstændighed 
og selvstyrelse udygtige Slavoner, at udslette i sin midte 
ethvert spor af en betydelig og mangeaarig Germanisk 
bosættelse, som i en tidligere fortid skulde have fundet 
sted iblandt dem: 
Dersom vi altsaa maa forlade hypothesen om vort 
lands bebyggelse af civiliserede folk fra norden af som en 
til umulighed grænsende usansynlighed, maa det under¬ 
søges, om vi ikke støde paa ligesaa store vanskeligheder 
ved at tænke os en invandring fra syd. • 
At denne vej er den i geografisk henseende let¬ 
teste og simpleste kan ikke betvivles, aldenstund Skan¬ 
dinavien staar i ti gange innerligere berørelse med sine 
sydlige end sin nordlige granner. At denne infiytning 
af Tyskere til norden ogsaa for menneskernes behov har 
vist sig at være den naturligste, kan bevises deraf, at den 
skildres som en fortgaaende strøm, saalangt vor historie 
rækker tilbage. Endnu den dag idag vedbliver en langt 
betydeligere invandring af Tyskere end af enten Russer 
eller Finner. 
Der har heller ikke været nogen Nordisk historiker, 
som har kunnet eller villet nægte denne invandring fra 
Syd. Alle have været enige i at den store del af Skan¬ 
dinaviens beboere, som have ført navnet Jyder, Gøter 
eller Goter ere komne fra denne kant. Striden har kun 
