område numera är mycket -afbrutet, derigenom att större 
delen af detsamma sjunkit och betäckts af vatten. 
Tager man i betraktande alla de nu nämnda, på vege¬ 
tationens spridning inverkande momenter och besinnar 
tillika, att många af de växter, hvilka uppgifvas vara 
gemensamma för skilda verldsdelar, antingen blifvit med¬ 
förda af menniskan eller och förvexlade med närstående 
arter, så torde man i allmänhet kunna antaga, att hvarje 
art ursprungligen uppstått inom ett mindre område, ett 
centrum, från hvilket den sedermera spridt sig. Men då 
vi ännu föga känna alla de förändringar, hvilka såväl 
klimat som jordyta äfven under den närvarande Florans 
period genomgått, så är det tydligt, att den ofta på ett 
förvånande sätt spridda förekomsten af många växtarter 
ej ännu låter i hvarje särskildt fall på ett nöjaktigt sätt 
förklara sig, oaktadt vi äro berättigade att som en all¬ 
män lag antaga, att hvarje art endast har ett centrum. 
Derföre bör man också kunna antaga, att den vegetation, 
'som nu lefver i länder, hvarest en istid fordom gjorde dess 
förekomst omöjlig, men som derjemte för närvarande har 
en vidsträcktare utbredning inom andra områden, måste 
efter istiden hafva från dessa områden invandrat. Annor¬ 
lunda torde möjligen förhållandet vara med de växtarter, 
hvilka för närvarande hafva sin största utbredning i trak¬ 
ter, hvilka bevisligen varit betäkta af jöklar, och om hvilka 
jag längre fram skall yttra mig. Emellertid blir på detta 
sätt vegetationens beskaffenhet i ett land ej ensamt bero¬ 
ende af de samtidigt rådande yttre fysiska förhållanderna, 
utan äfven af en hittills väl mycket förbisedd faktor, 
nämligen de förändringar, hvilka såväl klimatet och i 
följd deraf vegetationen, som äfven sjelfva jordytan under¬ 
gått. Man bör således i växtgeografien skilja mellan en 
