68 
ännu återstår att besvara. Vända vi då först våra blickar 
till den Skandinaviska vegetationen, så Unna vi der ocli 
hvar äfven i de sydligaste delarne af vår lialfö, synner¬ 
ligen i kärrtrakter, åtskilliga representanter för denna 
äldre Flora, hvilka derstädes äro temligen isolerade från 
sitt egentliga område i de norra delarne af vårt land. 
Sålunda växer ännu i Skåne Alchemilla alpina , en växt 
som egentligen tillhör de nordligaste delarne af Skandi¬ 
navien och hvars sydligaste växtställen i vårt land för 
öfrigt äro några enstaka punkter i Bohuslän och Vester- 
götland; en ormbunke, Gystoptenis montana, har blifvit 
funnen på Seland och anträffas på den Skandinaviska 
halfön sydligast vid Christiania, i Herjedalen och Ånger¬ 
manland. Många andra ganska utmärkta arktiska växter 
finnas såväl i södra Skandinavien som i norra Tyskland, 
der de framträda mer eller mindre isolerade från sitt ut¬ 
bredningsområde. I norra Tyskland äro de hufvudsak- 
ligen inskränkta till det område, som betäckes af de erra- 
tiska blocken och öfver hvilket de från det Skandinaviska 
centrum fordom utgående jöklarne varit utbredda. Så 
finnas t. ex. Saxifraga Hirculus ännu i Holstein, Meck¬ 
lenburg, Pommern, Brandenburg, Preussen och Schlesien, 
JRubus Chamæmorus i Preussen, Pommern och Schlesien, 
Primula farinosa i Mecklenburg, Pommern och Preussen, 
Ledum palustre i Holstein, Pommern, Preussen och Schle¬ 
sien, Nuphar pumilum i Mecklenburg och Schlesien, 
många andra exempel att förtiga. Äfven i Scliweitz, som 
äfven varit ett centrum för jöklarne, har Heer visat att 
flera alpina växter finnas på låglandet och att de äro 
lemningar efter istidens vegetation. 
Men denna Flora inskränker sig för närvarande inga¬ 
lunda till några isolerade lemningar, utan den är ännu 
