73 
sibiriska Floran med hänsyn till dess stora utsträckning 
i öster och vester*). 
Det förefaller mig högst sannolikt, att de växtarter, 
som äro gemensamma för Europa och Nord-Ämerika och 
som ej äro att räkna till den Nordsibiriska Floran, till¬ 
höra den ifrågavarande och att de från sitt centrum 
spridt vig såväl till Europa som Amerika eller, i fall 
sistnämde verldsdel för en eller annan af dessa arter 
skulle kunna betraktas såsom centrum, att de derifrån 
öfver norra och mellersta Asien kommit till Europa. 
Visserligen äro några af de för Nord-Amerika och de 
vestligaste delarne af Europa gemensamma arterna ej 
*) De mest framstående representanterna för Altaifloran i 
Skandinaviens vegetation äro följande: Artemisia rupe- 
stris L. och laciniata W., Giner aria campestris Reta., 
C. palustris L., Asperula tinctoria L., Lonicera coe- 
rulea L., Ajaga genevensis L., Dracocephalum Ruy- 
schiana L., Androsace septentrionalis L., Pleurosper- 
mum austriacum Hoffm., Thalictrum aquilegiifolium 
L., Anemone sylvestris L., Pulsatilla paténs Mill., P. 
vernalis Mitt., Aconitum Napellus L., Cardamine par- 
viflora L., Arabis petrcea Lam., Bertenon incana DC., 
Draba incana L., D. nemorosa L., D. muralis L, 
Pölygala comosa SchJc. Gerastium arvense L., Dianthus 
superbus L., Cotoneaster vulgaris Lindl., Rosa cinna- 
momea L., Potentilla fruticosa L., P. rupestris L, 
P. incana Mönch. Oxytropis pilosa DG., O. campes¬ 
tris DG., Trifolium spadiceum L., Pyrola umbellata 
L., Euphorbia palustris L., Orchis militär is L., Ma- 
lanis monophyllos Sw., Gypripedium Calceolus L. 
Iris sibirica L., Allium montanum Schmidt, A. 
Schoenoprasum L. Garex obtusata Liljebl., Poa bul- 
bosa L , Digitaria humifusa Pers., Galamagrostis mon- 
tana Hst., Stipa pennata L. 
