76 
Men den Kaukasiska Floran sträcker sig ej så långt mot 
norden som denna och har ej heller så vidsträckt sprid¬ 
ning i rigtning af öster och vester, så att inga represen¬ 
tanter för densamma gå så långt åt öster, att de hinna 
till Amerika. I följd af denna Floras mera kontinentala 
karakter gå många af hithörande växter i länderna kring 
Östersjön högre mot norden än i de mera vestliga delarne 
af Europa. I Skandinaviens vegetation är den Kauka¬ 
siska Floran föga representerad. Af de 203 växtarter, 
hvilkas geografiska utbredning blifvit närmare påaktad, 
är det endast 24, hvilka jag med bestämdhet skulle vilja 
hänföra till denna Flora, och dessa äro inskränkta till 
Öland och Gottland eller till de södra och sydöstra kust¬ 
provinserna *). I det öfriga Europa förefinnas denna 
Flora i synnerhet på det stora Ryska låglandet, sparsamt 
spridande sig mot vester och derstädes hufvudsakligen 
inskränkt till bergstrakterna. Det är ej osannolikt, att 
Boken tillhör den Kaukasiska Floran, oaktadt dess när¬ 
varande utbredning är sådan, att det torde vara vanskligt 
att numera med full säkerhet afgöra dess ursprung. Ty 
*) I mina „Bidrag till Skand. veg. Historia* 4 (Lands Un. 
Arsskr. 1866) kafva några växtarter blifvit hänlörda till 
Altaifloran, som med mera skäl böra räknas till den 
Kaukasiska (Petas ites alba Gærte, Prunella grandiflora 
L., Thlaspi perfoliatmn L., Vicia pisiformis L. och 
Ulmus affusa W.). Såsom mera framstående represen¬ 
tanter för denna flora i den Skandinaviska vegetationen 
kunna anföras: Helichrysum arenarium DC., Gnapha- 
lium luteo-album L., Galium rotundifolium L., Plan¬ 
tago tenuiflora Kit., Ranunculus illyricus L., Adonis 
vernalis L., Sisymbrium supinum L., Lavatera thurin- 
ginca, Gagea spathacea Schult. 
