112 
Dag i Dag i langt større Antal og i ulige renere Afstam¬ 
ninger, end man før har formodet. 
Det vil saaledes blive et interessant Æinne for Forsk¬ 
ningen, om ikke Forskjellen mellem de skandinaviske 
Folk, idetmindste for en Deel, have dens Rod i den i de 
danske Lande foregaaende ulige stærkere Blanding mellem 
Broncealderens og Jernalderens Folk, medens denne Blan¬ 
ding i Sveriges nordlige Egne var meget svagere og i 
Norge ikkun høist ubetydelig, ja næsten for Intet at regne. 
Det vil ogsaa fortjene nærmere Undersøgelse, om saa- 
danne Mosefund af itubrudte og bøiede, til Guderne of- 
frede Vaaben m. M., som ere komne for Dagen i de 
gammel-danske Lande, virkelig fremdeles skulde mangle 
lier i Norge og i det nordlige Sverige. Tbi der vilde da 
nok kunne opstilles den neppe usandsynlige Forklaring, 
at den ældre Jernalders fremtrængende Folk ikke havde 
truffet nogen synderlig Bebyggelse og saaledes heller ikke 
nogen synderlig Modstand i Norge og i Nordsverige, me¬ 
dens de i det tæt byggede sydlige Skandinavien havde 
maattet udholde de v o 1 d s o mm e K a m p e, som antydes 
ved Mosefundene, af hvilke ovenikjøbet eet fra Bornholm 
synes at indeholde en Blanding af Bronce- og Jernvaaben, 
ødelagt paa den for disse Fund og for saa mange af 
vore Grav- og Markfund cliarakteristiske Maade. 
Men om alle disse Spørgsmaal kunne vi vente nær¬ 
mere Oplysning, bl. A. fra de af Prof. Bugge her saa 
heldig begyndte og af Forskere i Danmark og Tydskland 
støttede Tydninger af de hidtil ulæste ældre Runer. Og¬ 
saa ved Runerne vil der kunne ydes Bidrag til Løsningen 
af Problemet om Overgangen fra den ældste og mel¬ 
lemste til den yngste Jernalder, i hvilke kjendelige Nu¬ 
ancer i de nordiske Lande fremtræde. 1 Norge haves 
