179 
gruppere de isobarometriske Linier sig som sluttede Cur- 
ver med mindre eller større Afvigelser fra Cirkelformen, 
dog gjerne med en stor Tilnærmelse til denne. Efter den 
oven anførte Regel blæser Vinden paa ethvert Sted i en 
Retning der ligger imellem Retningen til det laveste Luft¬ 
tryk og den derpaa tangentiale Retning. Med Ryggen mod 
Vinden bar man det laveste Lufttryk til venstre. Resul¬ 
tatet er Vindens Hvirvelbevægelse om det barometriske 
Minimum i en Retning der er omvendt Visernes paa et 
paa Kartet lagt med Talskiven opadvendende Uhr. Det 
barometriske Minimum faar saaledes Navn af Hvirvel- 
c en trum. 
De barometriske Minima eller Hvirvelcentrerne have 
næsten uden Undtagelse en Bevægelse henover Jorden. 
Denne gaar i det nordlige Europa hyppigst fra Vest mod 
Øst, meget ofte fra Sydvest mod Nordost, ikke sjælden 
fra Nordvest mod Sydost. Den samme Hvirvels Bane er 
i et overvejende Antal Tilfælder concav mod Syd, Hvirv¬ 
lerne komme fra Atlanterhavet, vise sig paa Karterne med 
sine Centra først især paa Strækningen mellem de Briti¬ 
ske Øer og Island, stundom længere Syd, stundom længere 
Nord. De passere i et overvejende Antal nordenfor Stat 
og Dovrefjeld og bøje naar de have naaet den Botniske 
Bugt, gjerne noget sydover. De Hvirvelcentra, der gaa 
mod Nordost, passere gjerne udenfor Norges Vestkyst. 
Resultatet af en Hvirvels Bevægelse henover et be¬ 
stemt Sted er forskjelligt, eftersom dette passeres af den 
ene eller den anden Side af Hvirvelen. Gaar Hvirvelens 
højre Side — naar man ser frem i den Retning, hvori 
Centret gaar — over et Sted, forandrer Vinden sin Ret¬ 
ning med Solen; gaar Hvirvelens venstre Side over et 
Sted, forandrer Vinden sin Retning mod Solen, gaar 
12 * 
