182 
tyndingens Tyngdepunkt østefter. En overvejende Hen¬ 
syntagen til det første Moment vil føre til Vinde, der paa 
Forsiden blive saa vestlige at de skulle blæse ud af de 
isobarometriske Linier, fra lavere til højere Lufttryk, et 
Fænomen som man ikke finder i Naturen. 
Hvirvelens sterke Side, det er det Parti af den, der 
bar den sterkeste Vind, det altsaa livor Stormen optræ¬ 
der i de sterke Hvirvler, maa søges paa den Side, hvor 
de isobarometriske Linier ere mest sammentrængte. Dette 
finder Sted paa den Side af Hvirvelen, hvor man har det 
højeste Lufttryk. Disse høje Lufttryk indtage gjerne store 
Strækninger af Europa. De ligge især i Sydeuropa, hen- 
imod Atlanterhavet. Hvirvlerne gaa afveien for dem og 
glide ligesom omkring deres Grændser. Af disse Omstæn¬ 
digheder følger, at Hvirvlernes sterke Side oftest ligger 
mod Syd for Centret, at det altsaa ere de sydvestlige og 
vestlige Vinde, der ere de sterkeste. Man har Ex em pier 
paa en sterk Vestside med Nordenstorm (1ste og 2den 
December 1867) ja endog en sterk Østside med Sønden- 
storm (25de Januar 1868) det overvejende Antal Hvirvler 
gaa over det nordlige Europa og deres Nordside ligger 
i Ishavet, hvorfra Iagttagelser ere sjeldne. Kun naar 
Hvirvelcentrerne gaa søndenfor Dovrefjeld kan man gjøre 
Eegning paa at faa, se deres Nordside tydeligt paa Karterne. 
Den store Betydning af de meteorologiske Iagttagelser fra 
Norge er her indlysende. 
Den Hastighed, hvormed Hvirvlerne bevæge sig hen¬ 
over det nordlige Europa er i Gjennemsnit henimod 6 geo¬ 
grafiske Mil i Timen, den kan gaa op til 8 og ned til 3 
Mil i Timen. 
Tordenvejrene ere Hvirvlernes Ledsagere. De op¬ 
træde især om Sommeren, paa Hvirvlernes højre Side, hvor 
