200 
til en anden Forskydning; man bør derfor tale om Stabi¬ 
litet med Hensyn til den eller den Forskydning; i Almin¬ 
delighed forstaar man ved stadig Ligevægt at den er 
stadig for enhver Forskydning. Mod den ovenfor angivne 
Definition kan indvendes, at Legemet ved sine smaa Sving¬ 
ninger i Almindelighed ikke passerer Ligevægtsstillingen, 
da det, som senere vises, efter Dreiningen paavirkes af 
en Svingkraft, der fører det tilbage om en anden Axe, 
end den, man dreiede det om. Vi ville derfor hel¬ 
lere sige 
Ligevægten er stabil med Hensyn til en vis 
Forskydning,.naar man, for at give Legemet denne 
Forskydning, maa udføre et positivt Arbeide. 
Enhver Forskydning kunne vi sammensætte af tre 
andre: 
1 ) En Dreining om en vertikal Axe; 
2 ) En Dreining om en Axe gjennem Snitfladens Tyngde¬ 
punkt; 
3) En vertikal horskydning. 
Den første Dreining har ingen Indflydelse, og vi ville 
derfor kun søge det Arbeide der udfordres til de to andre 
Forskydninger. 
Ved den vertikale Forskydning udføres det samme 
Arbeide som udfordres til at løfte en Vædskecvlinder, 
hvis Grundflade er Snitfladen, og hvis Høide er Forskyd¬ 
ningens Størrelse; er denne d£, løftes den lille Cylinders 
Tyngdepunkt £d£ og det udførte Arbeide er da 
£g$d£ 2 A, 
hvor q er Vædskens Tæthed, A Snitfladens Areal og g 
Accelerationen. 
Ved Dreiningen om Axen gjennem Snitfladens Tyng¬ 
depunkt udføres det samme Arbeide, som bruges for at 
