216 
2. Naar Punktet M er beliggende i det til 
Hastighedspolen P u svarende Æqvatorplan, op- 
naar Kraften (P„ S u ) nok engang en Maximums- 
værdi lig 
3 d 3 d<r 2 
2 r 4 dt 2 * 
Den virker da, som om Kuglens Centrum var 
Sædet for en Attraktivkraft. 
3. Naar Punktet M har en Stilling, der be¬ 
stemmes ved Ligningen tg# = ±2, saa er Stør¬ 
relsen af Kraften (K u S u ) et Minimum, og dens 
Værdi er da lig 
3 d 3 d<r 2 
j/5 r 4 dt 2 ' 
Dens Retning er parallel med Centrets Hastig¬ 
hedsretning, men stedse dirigeret imod det til 
samme henhørende Æqvatorialplan. 
Af det Foranstaaende fremgaar forøvrigt, at der paa 
det Strøg, hvor tg# varierer mellem 0 og 2, maa gives 
en Værdi af #, for hvilken Kraften (R u S„) atter vil kunne 
antage Værdien 
3 d 3 der 2 
2 r 4 dt 2’ 
uden dog at være enten et Maximum eller et Minimum. 
Dette indtræder, naar tg# = ± J/f. Man tinder da, at 
tg(£+ #) = + (/?, hvoraf altsaa følger, at Radius Vektor 
til Punktet M og Kraftens Retningslinie ville danne sup¬ 
plementære Vinkler med Centrets Hastighedsretning. 
Idet man paa den anden Side bemærker, at for 
tg# = ±2 Kraften, der iøvrigt i dette Tilfælde var et 
Minimum, var dirigeret lodret mod Æqvatorialplanet, saa 
kan man ved Hjælp af det Foregaaende slutte, at der 
