309 
Sedan några år tillbaka hafva ögonläkarne såsom 
bekant an vänd t svafvelsyrad atropin och kalabarextract 
under form af tunna papper, genomdränkta med lösningar 
af dessa medel och sedermera torkade. Dessa papper 
lära irritera ögat alltför mycket, för att kunna erhålla 
någon stor användning och de böra icke vidare begagnas, 
utan i deras ställe passa förträffligt gelatinor af nyss¬ 
nämnde medel, särskildt beredda för detta ändamål och 
mycket tunnare än vanliga gelatinor, så att de ej på 
minsta sätt reta ögat. Den till beredning af dessa ögon- 
gelatinor använda apparaten var särdeles enkel och gjor¬ 
des af en glasruta, på hvilken med vax fastsattes 4 jemn- 
tjocka 5 tum långa glasremsor såsom en ram, inneslu¬ 
tande 25 qvadrattum. Apparaten öfverdrogs sedan såsom 
vanligt med ett tunnt lager af talg, värmdes något, så 
att ytan blef jemn och vacker, och sedan uppdrogos i 
talgöfverdraget med en blyertspenna mycket tina linier 
på 2V 2 linies afstånd från hvarandra, så att hela ytan 
delades i 400 lika stora smårutor, hvaraf 16 upptogo 1 
qvadrattums yta. 
Gelcitina sulpJiatis atropinici. Först bereddes en 
limlösning af endast 1 gm gelatina, 8 droppar glycerin 
och 75 c.c. destilleradt vatten. Den varma lösningen 
var visserligen nästan alldeles klar, men några dammkorn 
m. m. aflägsnades genom filtrering genom papper i en 
öfver lampan förut uppvärmd tratt. Till denna fullt klara 
limlösning sattes 0,25 gm eller 4 gran sulph. atropinicus, 
som genast vid omröring löstes. Den kalla klara lös¬ 
ningen utslogs sedan på den i horizontalt läge förut be¬ 
fintliga apparaten; lösningen stelnade, torkades och gela¬ 
tinan lossnade lätt. Gelatinan utbreddes sedan på ett 
papper, och med gasolja borttvättades all vidhängande 
