342 
Noget Specificum kan jeg destoværre ikke angive. Saa- 
godtsom alle tidligere bekjendte, renomerede Midler mod 
Spedalskheden (hvoriblandt ogsaa de angivne Specifica), 
have varet forsøgte i Lungegaardshospitalet, men viist 
sig enten virkningsløse eller ligefrem skadelige. — Hvad 
der først maa fremhæves, er en stræng gjennemført Hy- 
giæne, hvorfor de Syge, der i Regelen høre til den fatti¬ 
gere og fattigste Deel af Landbefolkningen, maa fjernes 
fra de sørgelige Betingelser, hvorunder Sygdommen er 
opstaaet, — med andre Ord, de maa bort fra deres usle 
Hjem for at kunne nyde de Goder, som et velorganiseret 
Hospital kan byde dem. Ren Luft, der om Vinteren er 
berøvet sin kolde raa Fugtighed, varm og hensigtsmæssig 
Beklædning, kraftig, rigelig og vel tilberedet Næring, 
udmærket godt Drikkevand, flittig Badning, en passende 
Aands- og Legemsbeskjæftigelse, tilstrækkelig Bevægelse 
i det Frie, see det er de hygiæniske Midler, Lungegaards¬ 
hospitalet har kunnet byde de Syge. Har Sygdommen hos 
unge, kraftige Individer nylig været opstaaet, og kun yttret 
sig med endel Flækker uden Anæstliesier, har nogle Aars 
Ophold i Hospitalet, i enkelte Tilfælde, viist sig at være 
tilstrækkelig til at hæve den. Men dette hører til Und¬ 
tagelserne; i Regelen viser det sig, at de gunstige hygi¬ 
æniske Forholde alene ikke strække til, og at derfor en 
mere directe Behandling maa komme den til Hjælp, om 
ikke Sygdommen skal faa Overtaget. Opmærksomheden 
maa da henvendes paa Beskaffenheden af den Syges Con- 
stitution. Er den f. Ex. scrophuløs, anvendes Jodmidler, 
Tran- og Søbade, — er den anæmisk, Jernmidler, 01, Viin 
etc.,— er den kraftig, uden nogen anden udpræget Diathese, 
hvilket ikke er saa ganske sjeldent Tilfælde i den anæ- 
sthetiske Form, og især hvor der er betydelige Hyperæ- 
