352 
Er altsaa Moderkagen løs, kan der ingen Fordel være 
ved at vente med Navlingen. 
Men — kan man indvende — der kan være Undta¬ 
gelser fra denne store Regel. Livmoderen trækker sig 
ikke sammen, eller Moderkagens Tilhæftning er mere end 
almindelig fast, saa at den ikke løsner. I disse Tilfælde 
er der Mulighed for Blodets Rensning i Moderkagen, — 
men hvad opnaaes derved? Sandsynligvis ikke andet, 
end at Asphyxien forlænges uden Nødvendighed. Ved 
derimod at afbryde denne visselig ufuldkomne Adgang til 
Blodets Oxydation ved Underbinding af Navlesnoren op- 
staar først rigtig Aandetrang hos Barnet, .og det bliver 
først da ret modtageligt for Oplivningsmidlerne. 
Regelen for Navlingan burde altsaa blive følgende: 
Aander og skriger Barnet, strax det er født, haster det 
ikke med Navlingen, og Gjordemoderen bør have sin Op¬ 
mærksomhed henvendt paa Livmoderen; hvor derimod 
Barnet er asphyktisk, bør det navles saa snart som muligt, 
da ellers Tiden spildes med ufuldkomne og ufuldstændige 
Oplivningsforsøg. 
Med Hensyn til de brugelige Oplivningsmidler kunne 
disse inddeles i trende Klasser: saadanne som fjerne 
Hindringer for Luftens Indtræden, saadanne som virke 
stimulerende paa Nervesystemet og saadanne som bringe 
Luft ind i Lungerne. 
Det er klart, at intet Oplivningsmiddel vil kunne føre 
til Maalet, saalænge Luftveiene ikke ere tilstrækkelig aab- 
nede. Det forekommer mig derfor, at man først og fremst 
maa sørge for at fjerne enhver mechanisk Hindring for Luf¬ 
tens Indtrædelse i Lungerne. Som Midler henhørende til 
denne Klasse, kunne nævnes Rensning af Munden, Leie 
paa Maven, Svingning i Luften og tildels Dask paa Rum- 
