400 
til Trochaiiter, kan man af den Modstand, som Benet 
viser imod Kniven, bedømme i hvilken Grad det er sygt 
(cariøst eller osteoporotisk), og saalænge som man finder, 
at Kniven kan trykkes ind i Benet, eller dettes Overflade 
er meget ujævn, saalænge fortsætter man Incisionen ned¬ 
over Laarets øvre Epiphyse og øvre Ende af Diaphysen. 
Herpaa gjøres tvende horizontale Snit gjennem Periostium 
alene, ved nedre Ende af den verticale Incision, et fortil 
og et bagtil, saaledes at Trochanters eller Laarbenets 
ydre Halvdel omfattes heraf. Med et Elevatoriuin løsnes 
nu Periostium fra Laarbenet, Trochaiiter, Fossa trochan- 
terica, idet man vel vogter sig for at lædere Beenhindens 
Forbindelser med de udenpaa liggende Bløddele. Naar 
man paa denne Maade er kommet rundt den ydre Deel 
af Laarhalsen, bringes en Kjædesaug rundt denne, ug idet 
Laaret fixeres, afsauger man saalangt ned, som Benet 
hndes saa sygt, at det maa borttages. Naar det afsaugede 
Stykke er udtaget, undersøger man Acetabuluin og bort¬ 
tager med Huulmeisel, Huulmeiseltang alt cariøst eller 
necrotisk Been. Naar Blødningen er stillet, hvilket i de 
allerfleste Tilfælde er let gjort, da man ikke overskjærer 
Kar af nogen Betydning, skrider man til Forbindingen. 
Man har nu et dybt huleformigt Saar, hvis Vægge dannes 
af Ledkapselen og den afløste Periostium; denne Hule 
udfyldes med en Drevtampon. Meningen hermed er at 
hindre Bløddelene fra at trække sig sammen, indtil der 
har dannet sig Granulationer fra Periostium og Benet, 
som skyde ind i denne Hule og lidt efter lidt udfylde 
den, og idet de senere — ialfald hos yngre Individer — 
gaa over til Callusmasse og ossiflceres, meer eller mindre 
fuldstændig erstatte det borttagne Been. 
