519 
Benskjolde i Sidelinien, som forøvrigt synes at være 
ganske glat. Alle Skjolde i Ryg-Rækken ere derimod 
fuldt udviklede og hver forsynet med en fremragende 
spids Torn, som dog paa enkelte viser Spor til en 
Kløvning. 
Hos tvende andre 25 mm lange Individer tindes der 
endnu kun 25 Skjolde og Rygrækkens Skjolde som 
hos den Foregaaende. 
Hos endnu større Exemplarer af 40 — 50 mm Længde 
tinder man, at Skjoldene i Sidelinien ere i et Antal 
af 32—33 og ophøre hos enkelte ligened for den 
bageste Ende af 2den Rygfinne, hos andre ligened for 
Midten af Mellemrummet mellem Rygfinnen og Hale¬ 
roden. De 5 å 6 forreste af Skjoldene ere besatte 
med 3 a 5 Torne, de Følgende kun med tvende. 
De 6 a 8 forreste Skjolde i Rygrækken have kun 
een Torn, de derpaa følgende 9 ä 10 have to eller een 
meer eller mindre gatfelformig delt Torn, og endelig 
de Øvrige kun en udelt Torn. Hos alle baade store og 
smaa Individer tindes en langs (jadbortinnen løbende 
Tornerække, men som undertiden er mindre tydelig 
og saaledes maaske overseet af Krøyer. 
Endelig maa jeg beniærke, at alle vel vedligeholdte 
Exemplarer have en fladtrykt og i Enden fryndset 
Hudlap paa Hovedet bagtil over Øiet; en Anden, som 
er ganske smal, findes paa hver Side af Hovedet, 
midt imellem Øinenes øverste Kant og Baghovedets 
tvende store Torneknuder, og endelig en lignende 
ved Sliimaabningen lige op for Forgjællelaagets 2den 
Torn. Disse Hudlapper ere tynde og afrives let ved 
uforsigtig Behandling. Endelig finder man hos alle 
de Mindre, at 1ste Rygfinnes Straaler forlænge sig 
