r»78 
tillhör ett naturenligt och sundt lefnadssätt, och rätta 
sättet att reglera deras hälsovård vore sålunda att rifva 
ner största delen. Jag kan dock icke undgå att anmärka 
ett stort misstag som de stora kommunerna i allmänhet 
begå då de uppföra stora och sammanbyggda sjukhus. 
Man anser de samma hafva betydliga företräden i eko¬ 
nomiskt hänseende, men om alla olägenheterna för sjuk¬ 
vården tagas i betraktande torde det visa sig att äfven 
de ekonomiska fördelarne betydligt reduceras. Det kan 
nemligen icke vara någon verklig ekonomisk fördel att 
slutsumman af årsutgifterna för sjukhuset något minskas 
om på samma gång tillfrisknandet i allmänhet går lång¬ 
sammare och mortaliteten stiger. Mindre, detacherade 
byggnader äro sålunda att föredraga framför de stora 
och sammanbyggda äfven för städer, der man har behof 
af ett störra antal sjukplatser. 
Ett godt sjukhus bör ej hafva mer än 2"° våningar 
och derunder en jordvåning, som kan användas till för¬ 
varingsrum af alla slag. Den första våningen bör inne¬ 
hålla hela ekonomiafdelningen med tillhörande boningsrum, 
matsalar för convalescenterna, allmänna dagrum, badrum 
o. s. v. Den andra våningen bör bestå af de egentliga 
sjukrummen för sängliggande sjuke, vaktrum o. s. v. En 
sådan fördelning har många stora fördelar såväl för pati¬ 
enterna sjelfva som för servisen. De svårare sjuke blifva 
icke onödigtvis störde och oroade af matservering för de 
mera tilfrisknade, besök af främmande och annat stoj 
som är oskiljaktigt det nu brukliga gemensamma lifvet 
inom sjuksalarna. De tillfrisknande erhålla fördelen att 
icke behöfva tillbringa dag och natt i samma rum, dag¬ 
rummen kunna under nätterna fullständigt ventileras, och 
luften i soflokalerna hålles renare, då de under dagarne 
