587 
barerne efter de romerske Leires Erobring ødelagte Alt 
med uhørte Forbandelser, nedkastede det i Svælg og 
hængte Krigsfangerne i Træerne, kastede Lys over mange 
hidtil ikke forstaaede Beretninger hos gamle Forfattere, 
og man begyndte at indse, at da den samme Omstændig¬ 
hed var tilstede i mange Gravfund, maatte ogsaa saa- 
danne forklares religiøst. Og Worsaae førte Tanken 
videre i Anvendelse paa mange Fund fra Broncetidens 
Slutning*), saa at den nævnte hellige Skik sees at have 
været almindelig udbredt i en vis Periode af Oltiden. 
De ikke faa Mønter, der forekomme i Fundene fra 
den ældre Jernalder, ere af særlig Interesse, fordi de 
hjælpe os til at bestemme Tiden for Nedlægningen. De 
vise hen til omtrent Midten af andet Aarhundrede af 
vor Tidsregning, og da de romerske Konstgjenstande, 
hvis Tid dog ogsaa tilnærmelsesvis kan bestemmes, ingen 
Indvending gjør herimod, har man antaget, at Tidsbestem¬ 
melsen omtrent vil være rigtig. Og man har da vundet 
et vigtigt Resultat, idet man tør sige, at ved Midten af 
andet Aarhundrede var Jernalderen, saaledes som vi kjende 
den ikke blot fra Mosefundene, men ogsaa fra den store 
Mængde omtrent samtidige Markfund og Gravfund, i sin 
fulde Udvikling med kostbart damascerede Jernvaaben, 
velbyggede Baade, smukt udstyret Ridetøi o. s. v., tilstede 
her i Danmark. Og da man hos os ikke kjender et ene¬ 
ste paalideligt Fund af Jernsager, der med nogen Grad 
af Sandsynlighed kan antages at tilhøre en Periode, ældre 
end den gjennem ovennævnte Fund kjendte, synes de at 
*) J. J. A. Worsaae, om nogle Moselund fra Broncealde- 
ren, i Aarbogcr for nordisk Oldkyndighed og Historie, 
1866, Side 313—326. 
