G09 
Lerskifer og Tagskifer, Sølens røde Lerskifer, Kalk¬ 
sten og Dolomit. 
Graa S par ag mit, 
Keilhaus Graavakke, snart af grovere Korn og da et 
fuldkommen tydeligt Conglomerat eller en Breccie, snart 
af middels Korn som en grov Sandsten, snart særdeles 
tinkornet indtil Udseendet af graa Kvartsit og „Graa¬ 
vakke Skifer 4 , er udbredt i et bredt Bælte fra Tryssil 
Dalens Vestside over Osen og Aamot, hvor Bergarten er 
ret typisk en klastisk Bergart. I Aamot naaer Graa Spa- 
ragmit og Conglomerat i Enguls Fjeld en Mægtighed af 
SOO—900' i skraat liggende Lag. Herfra kan de samme 
Bergarter følges vestover til Mjøsen, hvor de i Birid og 
Vardal paa Mjøsens Vestside optræder ligesaa typisk 
ldastiske, samt i Torpen. 
Opefter Gudbrandsdalens Ilende fra Lillehammer 
gjennem Øier til Losna optræder istedetfor udpræget 
graa Sparagmit den særdeles finkornede Afændring, som 
for Øiet ikke skiller sig fra en Kvartsit. Den kunde 
kaldes sandstenagtig graa Kvartsit. Den vexler her med 
mørke Lerskifer, Keilhaus Graavakke Skifer. I Øier har 
de saaledes beskafne horizontale Lag en synlig Mægtig¬ 
hed af 1700—2000'. 
Rød Sparagmit 
eller lys Sparagmit*), hvortil ogsaa Esmarks typiske Spa¬ 
ragmit fra Tyldalen hører, er en snart tykbænket snart 
skifrig klastisk Bergart af rødlig, rødliggul, gulhvid eller 
grønlig Farve. 
*) Sammenlign Stenriget og Fjeldlæren, Christiania 1865, 
pag. 72. 
39 
