635 
nye Rende, som nu herefter graves af Vandløbet, eller 
Terrassen vil komme tilsyne, og Terrassens Flade 
vil ligetil angive hint forrige Vandspeil. 
1 det søndenfjeldske og især det Østenfjeldske er 
Hoveddalene lange og munde tildels i store Slettelande, 
hvor Oversigten ikke er saa let at vinde som i den tran¬ 
gere Dalrende. Men dog kan i dem hint ene høieste 
Trin for den gamle Havstand ved flere Forholde paape¬ 
ges og det fleresteds med stor Sikkerhed. 
I det Nordenfjeldske og Vestenfjeldske, hvor Dalene 
er kortere og stige hastigt opad, er det meget lettere at 
se de mange Trin, som her i hver Dal følge raskt efter 
hverandre fra Havfladen og indtil en vis Høide — efter 
hvilken de ofte ganske forsvinde. 
Ligesom nu hint ene høieste Trin, som vi med rundt 
Tal kan sætte til 600 Fod over Havets nuværende Stand, 
ikke kunde ligge tørt for os og tilskue som en Terrasse, 
saafremt der ikke var foregaaet den Forandring mellem 
Havets og Landjordens indbyrdes Stand, som vi hidtil 
har troet bedst og kortest at kunne forklare ved „Land¬ 
jordens Stigningsaaledes er det klart, at ogsaa de 
lavere liggende Trin maa staa i et Forhold til samme 
Landjordens Stigning 
Man har jo troet at kunne udtale den Sætning: Skan¬ 
dinavien stiger, eller Halvøens faste Klippegrund voxer 
og løfter sig ret op af Havet. At den har steget, er 
tydeligt af Havs-Levningerne, som findes i Ler- og Sand¬ 
lagene eller i hele Skjælbanker. 
Men man har beraabt sig paa flere meget talende 
Kjendsgjerninger, der vidne, om en saadan Stigning, der 
nu foregaar. Sund blev grundere, Havne har man maat- 
tet flytte længer ud, Holmer blev høiere gjennem Tiden, 
