647 
Ved Lærdalsøren, Sundalsøren, Surendalsøren, Ørke- 
dalsøren, Størdalsøren, Værdalsøren o. s. v. har vi Hav¬ 
stokken ude i Havbrynet, længer inde i Dalen løfter sig 
den første Terrasse. Hvis Havstanden pludselig blev 
50—100 Fod lavere, saa vilde ogsaa ved disse Ører en ny 
Terrasse komme tilsyne nemlig den nuværende Havstok. 
Elven vilde dernæst i Fremtiden fremdeles slæbe Sand 
og Ler ud og lægge dette nye Materiale paanyt 50—100 
Fod lavere til en ny Havstok. Fremdeles vilde Elven 
paa Grund af den øgede Faldhøide efter denne antagne 
Forandring begynde at grave sine Slyngninger dybere 
ned i den nye blottede Terrasse — kort alle Forbold 
vilde her blive de samme, som vi nu har liggende for os 
ved de forskjellige marine Trin opefter Dalbunden. 
Her kan ogsaa erindres, at med en roligere Strøm 
slæbes fortrinsvis Sand og Slam, med den stærkere Strøm 
derimod slæbes ogsaa Rullestene i Mængde, saafremt El¬ 
ven har Leilighed til at gribe slige til Rulling skikkede 
Emner langs sine Bredder. Et Lag af Rullestene er saa- 
ledes Mærke efter en rivende Strøms Arbeide. 
Men for hver Gang Havstanden under den antagne 
pludselige Forandring synker, forøges Elvens udgravende 
Kraft, idet Elven faar et ligesaa stort Tillæg i sin Fald¬ 
høide som Forandringens lodrette Maal er. Som Følge 
heraf skulde vi altsaa vente at tinde et Lag Rullestene 
øverst liggende i saadanne mindre Trin og Terrasser, som 
Elvens Slyngninger har gravet imellem de større, bredere 
Terrasser, der skyldes de forskjellige hvilende Havstande. 
Intet er heller almindeligere end paa Toppen og i Kan¬ 
ten af disse mindre Terrasser at finde ofte svære Lag af 
Rullestene. 
Jeg har søgt at gjengive Vasdragenes nederste Trin 
