obetydlig vidd i förhållande till de större eller mindre vatten¬ 
samlingar, som synas sä långt ögat kan nå. Endast några 
af dessa må omnämnas. Kuma-järvi står genom Kuma~eno 
i förbindelse med Köngämä-elf, som sedan flyter igenom 
Naimaka-järvi, lielotti-järvi ocb Manna-järvi. I södra delen 
af Lappmarken lemna Rautos-järvi, Jukkas-järvi och Fittangi- 
järvi genom åar af samma namn sitt vatten till Torneå-elf, 
som från venster upptager bifloden Lainio-elf ungefär 
mil söder om Lappmarksgränsen. Muonio-elf förenar sig 
först vid Kcngis bruk, 17 mil från den punkt, bvarcst 
den träder utom Lappmarkens område, med Torneå-elf. 
I Torneå Lappmark, i synnerhet i den norra delen 
deraf eller Karesuando socken, äro bergen jämförelsevis gan¬ 
ska spridda ocb låga. Fjällryggen utsänder ej några betyd¬ 
liga armar ned emellan floddalarne, med undantag af Ivar- 
sten, en bergarm, som i det s. v. hörnet går ned utefter 
Kalix-elf. De högsta, med evig snö beklädda topparne i 
grannskapet af Kilpis-järvi inom Sveriges område, äro Pelt- 
sana, Moskana och JKäbdåvanka. Rosto-järvi ocb Torneå- 
järvi omgärdas på alla sidor af snöklädda fjäll. De högsta 
af dem, inom hvilka den sednare sjön inneslutes, äro fl^ai- 
wanenlaki, Ripanes, Nagerolka^ Opisoivcy Nuljalaki och Raisa- 
pahta. Allt efter som man aflägsnar sig från fjällryggen 
blifva bergen lägre ocb lägre. Bland dem, som ligga af- 
söndrade från densamma och ändock äro så höga, att de 
bibehålla några snöfläckar på sina toppar en stor del af 
sommaren, kunna nämnas Lammas-tunturi, ^inavarpi-lunturt, 
Rutosoivij Soppero-iunturi ocb Kurravaara. Lägre berg, an¬ 
tingen helt ocb hållet eller blott närmare intill bjessan skog¬ 
beklädda, finnas här och der. Såsom gränsvakter mot Wester- 
botten stå vid Muonio-elf det med barrskog beväxta Sonka- 
vaara ocb i sydligaste hörnet af Torneå Lappmark JokArornoÄ- 
tunturi. 
2 . 
. i . pe, som bafva lemnat bidrag till kännedomen om Torneå 
Lappmarks växtlighet, äro följande:) 
