71 
fulde opfordringer om at bearbeide, zoologiske samlinger, men har 
maattet afslaa det, da hans tid har været altfor sterkt optaget. 
Imidlertid er det bare streiftog professoren har gjort ind i andre 
landes dyreverden i sammenligning med det betydningsfulde arbeide 
han har udført for at klargjøre vor egen, og „An account of the 
crustacea of Norway u , hvoraf allerede meget er udkommet, kan ikke 
alene betegnes som professorens hovedverk, men ogsaa som et national- 
arbeide af overordentligt værd. Det er vistnok saa, at naturviden- 
skaben er international, men det maa erindres, at videnskabens dyr¬ 
kere som regel arbeider med sit hjemlands forndsætninger, og som 
følge deraf, vil de enkelte landes bidrag sættes som maalestok for 
riationernes evne. 
I sin stilling som universitetslærer har Sars havt god anledning 
fil at bibringe den studerende ungdom noget af den enthusiasme, han 
selv nærer for naturvidenskaben, og dette er ikke det mindst vigtige 
for en mand i saadan stilling. En professors lærerarbeide kan 
vanskeligt maales og værd sættes, men det bærer i sig et kulturindlæg, 
som ikke bør oversees. Som student hørte jeg selv professorens fore- 
læsninger, først over antropologi, senere over det hele dyrerige, og 
jeg stødte ikke paa en eneste, som ikke fandt stor glæde og belærelse 
i hans livlige og interessante fremstilling. Alle maatte forstaa, at disse 
forelæsninger var baarne af stor interesse og omfattende lærdom, 
men jeg tror nok, det var de færreste af studenterne, som havde 
nogen anelse om professorens betydning som original og skabende 
zoolog. Jeg havde det aldeles ikke. 
Eiere gange vovede jeg at raadspørge professoren om ting angaa- 
ende studiet. Saaledes husker jeg specielt en dag i sommeren 1889, at 
jeg søgte ham paa hans arbeidsværelse, hvor han sad og mikroskope- 
rede i den stegende sommervarme. Samtalen faldt paa naturviden- 
skabelige interesser, og han ytrede, at den var heldig, som havde 
saadanne; thi man tik saa meget at bestille, der blev ikke tale om 
kjedsomhed. Hvis nogen for alvor gav sig ikast med naturvidenska- 
belige problemer, kom han ikke til at plages af den blaserethed, som 
er saa almindelig i vor tid. Disse ytringer tjener til at belyse pro¬ 
fessorens opfatning af naturvidenskabens frigjørende evne. Det er nok 
saa, at betingelserne til at mure paa den stolte bygning ikke er alle 
givne, men beskuelsen af den staar enhver fri, og elet kan jo ogsaa 
