77 
kan gaa ind paa. For det første udfordres der et yderst finkornet 
fotografisk skikt, saa fint, at de enkelte for lyset følsomme partikler 
er meget smaa i forhold til lysets bølgelængde, og dette er meget 
vanskeligt at opnaa. For det andet viser billederne sig kun farvede 
1 indfaldende lys, mens de i gjennemfaldende lys enten slet ikke er 
farvet eller viser svage komplementærfarver. Sluttelig er en mangfol¬ 
diggjørelse af det samme billede absolut umulig. 
I praktisk henseende mere udarbeidet og allerede oftere anvendt 
er den saakaldfce indirekte fotografiske methode i naturlige farver» 
Det til grund herfor liggende princip vil vi nærmere undersøge, fordi 
det ogsaa har været grundlæggende for den nyeste methode til frem¬ 
stillingen af farvede fotografier. 
Mens de almindelige tørre plader væsentlig kun er følsomme for 
violet og blaat lys, har man som bekjendt opnaaet at gjøre de foto¬ 
grafiske plader følsomme for alle farver ved tilblanding af smaa mæng- 
der bestemte f arve stoffe. Dette princip, som professor H. W. Vogel 
har opdaget, finder meget hyppig anvendelse i det saakaldte ortho- 
chroma tiske fotografi. Vi kalder en plade orthochromatisk, 
naar den gjengiver alle de forskjellige farvers klarhedsværdier i samme 
forhold, som de viser sig for vort øie. Lad os nu tænke os en ortho¬ 
chromatisk plade, overdækket af et gult glas, d. v. s. et glas, der 
kun slipper gult lys igjennem, saa vil alle de gjenstande, der udsender 
gult lys, fæste sit billede paa pladen, og jo mere intenst lysende gjen¬ 
standen er, desto mere forandret vil pladen paa det paagjældende 
sted blive, desto sortere bliver det fotografiske skikt. Naar vi nu 
gjentager samme operation med et rødt glas, faar vi et negativt billede, 
der er sort paa de steder, hvor de røde gjenstande kaster sit lys paa 
pladen, og gjør vi det samme med et blaat glas, faar vi ligeledes et. 
billede, der er sværtet paa de partier, hvor de blaa gjenstande kaster 
sit lys. Alle blandingsfarver, der indeholder blaat, rødt og gult eller 
2 af disse, vil være at finde paa 2 eller 3 af de erholdte negative 
plader, og hver af farvebestanddelene vil vise sig desto mørkere', jo 
mere fremtrædende vedkommende grundfarve har været. Derpaa tages 
der af hvert af de fremkomne negative billeder 3 trykplader, og disse 
aftrykkes nu, enhver med den tilsvarende farve, ovenpaa hverandre 
akkurat paa samme sted af trykpapiret. Man forstaar da, at der frem¬ 
kommer et billede, der er mere eller mindre naturtro farvet. Vi kan 
her ikke gaa ind paa detalj erne ved denne fremgangsmaade, fordi det 
