47 
[nævnte d. vulpinus. af hvilken nogle eksemplarer havde banet sig vei 
| gjennem to eller tre folder af mumieklædet, hvorefter de var døde. 
Da mumierne aabnedes, fandtes de at indeholde i tusenvis med larver 
log mere eller mindre fuldkomne biller, som alle var mummificerede 
og bevarede fra forraadnelsen ved de samme kryddérier, som bavde 
I bevaret selve mumierne. Da døden øiensynlig bavde overvældet de 
fuldt levedygtige larver, saa at kun nogle faa biller var slupne ud af 
legemet, og at disse ikke havde magtet at komme sig belt ud, er det 
klart, at insekterne maa have begyndt sit angreb paa balsameringens 
første stadium, da ligene sandsynligvis er blevet noget forsømte. De 
fleste af insekterne maa være blevet dræbt ved slutningen af balsa- 
meringsprocessen, og kun nogle faa bar overlevet denne belt, saa at 
de var istand til at æde sig helt ud af mumien. 
Sammen med dermestes fandtes ogsaa en anden bille, eorynetes 
violaceus, et mørkeblaat insekt, som er almindeligt paa de britiske øer, 
•og som, uagtet det hører, til en anden familje, ogsaa lever af aadsler 
■og skind. Det var vel for de i sin tid afdødes slegtniuge, at insek¬ 
terne døde, inden de fik gravet sig ud af mumierne ; tbi tænk hvilken 
foriærdelse det vilde have vakt hos afdødes familje, om skarer af bil¬ 
ler havde mylret ud af de legemer, som det var dem saa meget om 
at gjøre at bevare Uskadte. Som følge af den store mængde konser¬ 
vering!.mi dier, der var anvendt, vilde sandsynligvis selve legemerne, 
naar de engang var blevet præparerede, være fri for angreb af insek¬ 
ter, men ikke saa med de trækister, i hvilke de laa. Disse kunde 
lettelig blive og var ogsaa gjennemboret af træborere, saadanne som 
anobium. At dømme efter nogle mumiekister i britisk museum maa 
de gamle ægyptere have havt ligesaa stor opmerksomhed henvendt paa 
sine ’ bedstefædres og bedstemødres kister som nutidens englænder har 
paa sine forfædres stole og borde for at disse ikke skal blive orm- 
stukne. 
Til samme familje som skinkebillen hører nogle faa andre insekter, 
som undertiden forøger faunaen i vore huse. Et af disse, attagenus 
pellio (fig. 14), er meget lig en Ilden dermestes baade i udseende og 
levevis. Det er et sort insekt, omtrent 5 mm. langt, med en liden, 
men klart fremtrædende hvid plet (dannet af haar) omtrent midt i hver 
af dækvingerne og tre lignende men mindre tydelige pletter paa den 
bagre rand af bryststykket. Af disse fremtræder den mellemste tyde¬ 
ligst. Der er ogsaa ialmindelighed en svåg antydning til en anden 
