37 
deri betræffende arts alder, hvortil de hører. Er denne art fremstaaet 
eller opkommet for 100 aar siden, saa skulde planterne være 104 
istedetfor 4 aar gamle. Arten skulde bestaa af 3 slags væsener, arten 
selv, de enkelte individer og forskjellige familjer inden arten. For 
individerne skulde levealderen være kortest, middels lang for familjerne 
og længst for selve arten. Individerne og familjerne skulde have to 
slags alder, en virkelig og en tilsyneladende; den virkelige alder maatte 
regnes lige fra artens tilblivelse, altsaa i det ovenfor nævnte eksempel 
104 aar, mens 4 aar er den tilsyneladénde alder. 
Ved hjælp af denne theori vilde vi forstaa adskillige foreteelser i 
-menneskehedens liv, saaledes forsvinden af folkeslag, hvis tilværelse vi 
alene kjender af historiske overleveringer. Fremdeles vilde vi kunne 
forstaa, hvorfor visse familjer, der før var vel kjendte, nu er for- 
svundne og ligeledes, hvorfra enkelte individer allerede fra barndommen 
af er gamle, idet de nemlig har hele artens, i dette tilfælde merineske- 
slegtens alder at bære paa. Kanske afhænger ogsaa de forskjellig¬ 
artede resultater af konsanguine egteskaber deraf, at disse i nogle til¬ 
fælde indgaaes i familjens unge, kraftfulde alder og da giver kraftigt 
afkom, i andre derimod i familjens forfalds og nedgangstid og i dette 
tilfælde leverer daarligt afkom, idet de tilsyneladende unge og kraf¬ 
tige individer, der indgaar forbindelse med hinanden, i virkeligheden 
bærer paa den allerede alderssvækkede familjes udslidthed og alder- 
domssvaghed. 
Det er nu klart nok, at denne hypothese saa langt fra er til¬ 
nærmelsesvis støttet ved beviser, at den meget mere kun er at opfatte 
som et aandrigt indfald. Især forekommer det mig betænkeligt at 
søge støtte for den i foreteelserne inden menneskesamfundet. Det er 
bekjendt nok, at et kraftigt individ paa forskjellige maader kan for¬ 
korte sit liv ved, hvad det foretar sig; ligeledes maa det ansees som 
sikkert, at forskjellige ting, som alkoholmisbrug f. eks. og anstrengt 
aandeligt arbeide, virker nedsættende og skadeligt paa forplantnings- 
dygtigheden. x411e de aarsager, der bidrager hertil, kj ender vi ikke, 
men der maa antages at eksistere en hel del, og at det er disse, der 
bevirker, at f. eks. bybeboere rimeligvis vilde dø ud, hvis de ikke 
stadigt rekruteredes fra landbefolkningen. Om derfor en familje dør 
ud, ligger det nærmere at undersøge, om der ikke har indvirket paa 
den visse skadelige momenter, der har nedsat livskraften, end at anta, 
at den dør af ælde. Thi idet arten eller menneskeslegten fremdeles 
