14 
.jernbanetabellerne finder forskjellen mellem den svenske og den nu¬ 
værende norske (østlandske) jernbanetid anført til 18 minutter. Den 
•svenske fællestid, som blev' indført allerede i 1879, forinden det nu¬ 
værende system med Greenwich som udgangspunkt havde faaet almin- 
delig udbredelse, er i virkeligheden 14 sekunder forud for den mellem- 
europæiske tid; herved stiger den ovennævnte differens fra 17 m. 6 s. 
til 17 m. 20 s.; men da dette dog fremdeles er nærmere 17 end 18 
minutter, bliver der i virkeligheden en liden unøiagtighed ved det paa 
jernbanetabellerne anførte tal. At dette har kunnet gaa saa længe 
upaaagtet, kommer naturligvis af, at selv jernbanerne, om de end har 
‘brug for de enkelte minutter, dog ikke gaar efter sekunder. 
For hdle den del af landet, som ligger vestenfor udgangsmeridianen 
vil altsaa aaret 1894 blive saa meget kortere end et almindeligt aar, 
;som klokkeslets-rettelsen paa hvert sted udgjør. I Florø vil forkor¬ 
telsen udgjøre 40 minutter. 
Østenfor udgangsmeridianen vil derimod forskjellen mellem det 
gamle og det nye klokke slet komme til at optræde som en forlængelse 
af aaret 1895. Som eksempel skal jeg her tage det sted, hvor for¬ 
andringen bliver størst, nemlig Vardø. Uhrene skal her stilles 1 time 
4 minutter tilbage. Efter loven skal dette ske paa den maade, at 
naar uhret nytaarsaften er kommet til 12, saa lader man det gaa ufor¬ 
styrret videre indtil 4 minutter over 1; da stilles det tilbage til 12. 
Man faar her altsaa paa en vis maade nytaar to gange, en efter den 
.gamle og en elter den nye regning, og da aaret 1895 utvivlsomt be- 
gynder, naar klokken bliver 12 første gang, saa kommer Iste januar 
1895 paa Vardø til at indeholde 25 timer 4 minutter. 
Man kunde ogsaa tænke sig forandringen østenfor udgangs- 
meridianen iverksat paa den maade, at uhret blev stanset paa 12 og 
;senere sat i gang igjen efter saa lang tid, som rettelsen skal udgjøre,. 
i Vardø altsaa efter forløbet af 1 time 4 minutter. Denne udvei 
valgtes i Belgien, da den engelske tid blev indført i 1892. Ogsaa 
her skulde uhrene stilles tilbage; i Brussel, hvor rettelsen udgjorde 
17 minutter, stansede man natten til Iste mai uhret paa 12 og satte 
‘det i gang igjen 17 minutter senere. Efter vor lov vilde dette ikke 
'være korrekt, og jeg skulde næsten tro, at det ikke har været kor¬ 
rekt efter den belgiske lov heller. Naturligvis kan det være omtrent 
det samme, naar der kun er spørgsmaal om nogle minutter; men naar 
rettelsen gaar op til et saavidt betydeligt beløb som paa Vardø, kan 
