i regelen lever ai hjuldyr, smaa krebsdyr, insektlarver, snegle o. 1., 
inen disse lever paa sin side atter igjen af algerne, som saaledes dog 
bliver dem, der fabrikerer urnæringen for alt levende i våndet. 
Der findes forresten ogsaa fiske, som lever næsten udelukkende 
•af planteføde f. eks. karperne, og dr. Is t van f f i har nylig i Bala- 
tonsøen paavist, at den ganske lille fiskeyngel overveiende eller ude¬ 
lukkende ernærer sig af alger; thi undersøgelse af deres tarmindhold 
viste store masser af alger (zygnemaceer, scenedesmus, cosmarium, 
pandorina m. fl.), men ingen rester af smaa krebsdyr, som derimod 
udgjør den hovedsagelige næring for de lidt ældre fiske; skjønt 
Istvanffi antager, at planteføde ogsaa for disse spiller en større rolle, 
end man før har tro et. Disse alger tager fiskene dels fra bunden, 
eller større planter, hvorpaa de er fastvoksede, dels forekommer al¬ 
gerne fritflydende og danner da sammen med de fritsvømmeride smaa- 
dyr det saakaldte plankton, som ofte kan optræde i uhyre mængder i 
vore ferskvandssøer. 
Endogsaa store alger (cladophora), som vokser paa bunden, synes 
at kunne have en vis betydning for fiskene, idet de legende hunfiske 
opsøgte tuster af saadanne alger for sin eglægning. 
Skal man derfor tage rede paa betingelserne for fiskebestandens 
føde i en vandsamling, da er det altsaa ikke nok at henvende sin op- 
merksomhed paa de forekommende smaadyr, men ogsaa paa de alger, 
som i sidste instans danner grundlaget for dyrenes eksistense. 
Men fiskene er ikke alene for fødens skyld afhængige af andre 
organismer, men de har ogsaa mange fiender, som bidrager til at ind- 
skrænke deres antal og vel undertiden næsten kan udrydde dem, saa- . 
ledes som tilfældet kan være med den saakaldte fiskepest. 
Særlig er fiskene hjemsøgte af parasitiske orme, hvora.f man endog 
har fundet 250 arter, som udelukkende holder til blandt ferskvands- 
flskene. Enkelte krustaceer er udrustede med hager og klør, hvormed 
de hænger sig fast til fiskene og skader deres hudsystem, eller borer 
sig ind i deres gjæller eller svælg. I planteriget har fiskene ogsaa 
en meget farlig fiende i en vandsop, som netop paa grund af sine 
hærjninger har faaet navnet saprolegnia ferox. Hertil kommer mange 
smaa fiender blandt bakterierne og sporozoerne. 
Da fiskene saaledes paa den mangfoldigste maade er afhængige 
af andre organismer, er det klart, at man for at fremme en rationel 
fiskeribedrift ogsaa maa studere disse organismer og deres livsforholde; 
