80 
hver grundfarve kun de steder af den bagenfor værende plade, hvor ved¬ 
kommende farvede felter slipper grundfarven igjennem, og naar der- 
paa farveskiven anbringes nøiagtig i samme stilling som før paa den 
bagefter forfærdigede positive plade, vil knn de farver vise sig, som 
svarer til originalens, mens de øvrige udslnkkes derved, at den posi¬ 
tive plade er sværtet under de paagjældende felter. 
Det er nu temmelig simpelt at overføre dette princip i praksis. 
Istedetfor vor farveskive med 1 kvadratmillimeter store felter tænker 
vi os disse felter igjen opdelt i 10, 20 eller 50 dele, hvoraf enhver 
opviser en bestemt grundfarve, gult, blaat eller rødt. Ogsaa her vil 
det gaa fuldstændig paa samme maade som ovenfor udviklet; de far¬ 
vede gjenstandes konturer vil fremtræde desto skarpere paa billedet, 
jo finere den farvede glasplade er delt. Er blot de enkelte farve- 
punkter fine nok, saa faar vi en mere eller mindre skarp afbildning 
af originalen med de naturlige farver. 
Fremstillingen af saadanne fint punkterede eller linierede glas- 
plader frembyder ingen særegne vanskeligheder. I fotograflen har 
man allerede længe anvendt saakaldte gitterplader, det vil sige glas- 
plader, som paa en kvadratcentimeter indeholder 50—100 ganske regel- 
mæssige linjer optrukne i samme afstand ved siden af hinanden ved 
hjælp af dertil indrettede delemaskiner. Istedetfor sorte streger behøver 
man blot tænke sig farvede linjer, optrukne ved siden af hinanden, 
saa at der ikke er tvil om, at fremstillingen praktisk lader sig udføre; 
i virkeligheden har allerede professor Jolly forsøgt det med godt 
resultat. 
Selvfølgelig vil det ikke have nogen indflydelse, om man istedet¬ 
for at give farveskivens overfiade en regelmæssig struktur valgte at 
inddele den paa en uregelmæssig maade, naar blot .de tre farver var 
tilstede i et passende mængdeforhold. Herved muliggjøres en meget 
let anvendelse af Jollys methode. Lad os istedetfor den i regelmæs- 
sige kvadrater delte skive tænke os en med fine, farvede punkter be- 
dækket glasplade. En saadan plade vilde selvfølgelig ligesaagodt kunne 
bruges, naar man bare passer paa at bringe den nøiagtig i samme 
stilling foran den positive som foran den negative plade. En maade 
at realisere dette paa vilde f. eks. være, saa tæt og regelmæssig som 
muligt, at bestrø en almindelig glasplade med glaspulver, der bestod 
af en passende blanding gule, røde og blaa partikler, saaat disse laa 
tæt ved siden af hinanden uden samtidig at dække hverandre. Tænker 
