91 
mere og mere at hæve kviksølvets kogepunkt og at konstruere ther~ 
mometre, der kunde bruges lige op til 450° C. Men herved blev 
man ikke staaende. Istedetfor kvælstof brugte man kulsyre, der i 
komprimeret tilstand gaar i handelen; og ved at anvende denne sam¬ 
menpresset i rummet over kviksølvet til et tryk af ligt til 18 atmos- 
sfærer lykkedes det at gjøre kviksølvthermometret brugbart op til en 
temperatur af 500°. Eorøgelsen i tryk har ingen indflydelse paa kvik- 
sølvetss volum, da vædskerne inden for de her forekommende græn- 
ser kan betragtes som fuldstændig usammentrykkelige. Ved at gaa 
videre paa denne engang betraadte bane, kunde man theoretisk hæve 
kviksølvets kogepunkt saa meget, man ønskede, men nu kommer den 
ulempe til, at’ glasset under de øgede tryk undergaar deformationer,. 
der gjør instrumentets angivelser ubrugbare. 
Man kan imidlertid hjælpe sig paa andre maader. Der gives 
nemlig vædsker, hvis kogepunkt ligger endnu meget høiere end kvik¬ 
sølvets. I den nyere tid har man gjort forsøg herover og bragt i 
anvendelse en legering af kalium og natrium istedetfor kviksølv. Om- 
endskjønt disse 2 metaller ved almindelig temperatur er faste stoffer, 
er en legering af dem flydende, og denne legerings kogepunkt ligger 
‘ved 650°. Saa høit kan man dog ikke gaa, da glasset begynder at 
blive blødt ved disse temperaturer. Den høieste temperatur, ved hvil¬ 
ken thermometre af glas kan bruges, kan paa grund heraf sættes 
til 600°. 
En ulempe, som snart tildrog sig opmerksomheden, var det, man 
nu for tiden betegner som depressionen. Det vårede en stund, før 
man overhovedet blev opmerksom paa eksistentsen af denne feil, men 
man lagde dog mere og mere merke til, at de forskjellige thermo¬ 
metre s angivelser ikke stemte overens. I tillid til rigtigheden af det 
anvendte princip gav man fabrikantens skjødesløshed skylden. Men 
trods al anvendt omhu, trods de fortræffeligste delemaskiner i hæn- 
derne paa de dygtigste folk fik man alligevel instrrfrnenter, der stemte 
saa daarlig overens i sine temperaturangivelser, at det umulig kunde 
være observationsfeil. Man tog sig for paa det nøiagtigste i aarevis 
at kontrollere et samme thermometer og fandt da, at de forandrede 
sig ustanseligt. Dette maatte naturligvis ligge i, at glasset først lidt 
efter lidt antager sin endelige form, og derfor lod man glasbeholderne 
ligge maaneds- ja aarevis, før man fyldte dem; men feilen blev ikke 
