92 
bedre, ja man fandt iilslut, at ther mo metret forandrede sig efter hver 
benyttelse, at altsaa et thermometer, hvis nulpunkt engang var bestemt, 
havde et andet nnlpnnkt, naar det i mellemtiden blev ndsat for dam¬ 
pene af kogende vand. Herved syntes selve grundvolden for varme- 
maalingen, bestemmelsen af thermometrets faste punkter at være rokket, 
og der opstod det spørgsmaal, om thermometret overhovedet var an- 
vendeligt til nøiagtige videnskabelige maalinger. Det var paa den tid, 
man vendte sig fra kviksølvthermometret til det mere omstændelige 
luftthermometer. 
Det er den afdøde Rudolph Weber, hvis fortjeneste det er 
at have kastet den første straale af lys ind i denne chaotiske forvir¬ 
ring, og hans opdagelse førte til gaadens fuldstændige løsning. Han 
iagttog, at depressionsfeilen var forskjellig hos de forskjellige ther- 
mometre, samt at den ved enkelte thermometre neppe var merkbar. 
I det han derpaa analyserede de forskjellige anvendte glassorter, fandt 
han den yderst merkelige kjendsgjerning, at depressionen ndeblev, naar 
thermometerglasset enten blot indeholdt kalium eller blot natrium men 
derimod ikke, naar de begge samtidig var tilstede. Grlas, der opfyldte 
denne betingelse, var tidligere meget sjelden anvendt. Det smelter 
•nemlig saa yderst vanskeligt, at glasfabrikerne i lang tid kun anvendte 
•blandinger af kali- og natronsalte i glasset. Selv om nu altsaa Webers 
opdagelse kun forklarede men ikke af hjalp ulemperne, saa behøvedes 
der imidlertid nu blot et skridt forat fjerne dem. Dette skridt blev 
gjort af det glastekniske institut i Jena, som fremstillede et kalifrit 
natronglas af den nødvendige smeltbarhed ved at indblande en række 
andre metaloxyder, der merkelig nok ikke frembragte nogen depres- 
sionsfeil. Paa denne maade har vi altsaa faaet de moderne depres- 
sionsfri instrumenter af Jenaer normalglas, som nu er ganske almindelig 
i brug overalt, og som har givet de thermometriske maalinger en 
næsten absolut nøiagtighed. 
Vi skal nu søge at udvikle en del af de rent mekaniske vanske- 
ligheder, som man i tidernes løb har havt at overvinde ved thermo¬ 
metrets konstruktion. Som vi ved, foregaar inddelingen af thermome- 
terskalaen paa den maade, at afstanden mellem fryse- og kogepunkt 
inddeles i et vist antal lige store dele; forat dette skal være rigtig, 
maa nødvendigvis først og fremst røret have samme vidde i hele sin 
længde. Forat undersøge, om virkelig thermometrets rør opfylder 
