93 
denne betingelse, presser man en liden kviksølvdraabe ind i røret, for¬ 
skyver kviksølvstrengen frem og tilbage, idet man samtidig maaler 
dens længde. Hvis ikke længden forandrer sig, saa kan man være 
sikker paa, at røret er lige vidt overalt. En forsnevring af røret 
maatte nødvendigvis medføre en forlængelse af kviksølvstrengen og 
omvendt. 
Vi kommer nu til spørgsmaalet om den hensigtsmæssigsfce stør¬ 
relse af thermometret. Eorat kunne aflæse temperaturen saa nøiagtig 
som muligt er det selvfølgelig fordelagtigt, at af standen mellem hver- 
grad paa skalaen er saa stor som mulig. Forat opnaa dette gjorde 
man i begyndelsen thermometrets beholder meget stor. Det er nem¬ 
lig klart, at jo større kviksølvmængden er, desto større vil ogsaa ud- 
videlsen være, desto høiere vil kviksølvet stige i røret for hver grad.. 
Men den herved opnaaede nøiagtighed er aldeles illusorisk, thi det er 
en uomgjængelig nødvendighed, at thermometret maa være jevnt op- 
varmet, have nøiagtig samme temperatur over det hele, og det er 
meget vanskeligt at opnaa ved store beholdere. Den praktiske ther- 
mometri viser derfor nu for tiden stadig en tendents til at gjøre ther- 
mometerets beholder mindre og mindre, og man har nu drevet det til 
at konstruere de allerfineste instrumenter med beholdere, hvis dimen- 
sioner endog er mindre end 1 ctm. 3 . Men samtidig hermed maatte 
man ogsaa gjøre røret trangere og trangere forat opnaa merkbare 
niveauforandringer af kviksølvet. Saaledes opstod da først thermo- 
metre, hvor kviksølvstrengen var af en næsfcen mikroskopisk finhed,. 
og som var saa meget vanskeligere at se, som den i røret indesluttede 
luft paa grund af totalrefleksionen ogsaa havde et speilende udseende. 
En lykkelig tanke skaffede her den nødvendige hjælp. Istedetfor 
at gjøre hulrummet i thermometret cylindrisk gjorde man det spalte- 
formet, saaat selv den fineste kviksølvstreng nu blev let synlig som 
et bredt baand istedetfor som tidligere som en haarfin linje. 
Paa denne maade opnaaede man altsaa at indskrænke beholderens 
volum til et minimum uden samtidig at formindske kviksølvstrengens 
tydelighed. 
Men det vanskeligste ved thermometrets konstruktion er skalaens 
beskaffenhed og den maade, hvorpaa den skal anbringes. Paa de 
ældre thermometre var beholderen tilligemed røret anbragt paa et 
underlag af træ, hvorpaa gradinddelingen var indridset. Leilighedsvis. 
