99 
denne tid viser kanske tydeligere end noget andet, i hvilken retning 
hans udvikling gik. I „Polyteknisk Tidsskrifthvori han var med¬ 
redaktør fra 1859 til 1862, skriver han artikler over emner, der synes 
at ligge noksaa fjernt fra bergkandidaten. Bare titlerne paa hans 
arbeider i nævnte tidsskrift røber tydelig det studium af optik, der er 
den praktiske astronoms nødvendige forskole. Og i stilhed forfærdigede 
han selv fysikalske og astronomiske apparater — deriblandt et polari- 
sationsapparat. Allerede i slutningen af 1859 møder han da ogsaa 
op med en artikel af rent astronomisk indhold. 
Efter dette kom det neppe overraskende, at den 2 aar gamle 
bergkandidat i 1860 vandt kongens guldmedalje for en afhandling 
,.om kometbanernes indbyrdes beliggenhed“ — et skrift, der blev ud- 
givet som universitetsprogram for Iste semester 1861. Han var alle¬ 
rede i 1860 blevet ansat som universitetsstipendiat i astronomi og i 
1861 blev han tillige observator. Han holdt i denne tid forelæsninger 
over astronomi til andeneksamen. 
Man skulde tro, at den unge videnskabsmand, der paa en saa 
heldig maade havde byttet berghammeren med kikkerten, nu var kom- 
men i sit rette element. Men hans produktion i den tids videnskabe- 
lige og litterære tidsskrifter viser noget andet. I 1863 leverer han i 
„Polyteknisk Tidsskrift“ en artikel om „stormene i Kristiania fra 
1837—63 — som bare titelen viser, et arbeide, der ikke skyldes 
nogen tilfældig referent. Og næste aar møder han i Kristiania viden- 
skabsselskabs forhandlinger op med en afhandling om „Skydækket i 
Kristiania og dets periodiske forandringer u . I Teknisk forening holdt 
han endelig i 1865 en række foredrag om „moderne meteorologi og 
veirspaadomme“, hvilke foredrag vistnok ikke var uden del i, at planen 
om et meteorologisk institut kom op. Meteorologen, som i stilhed 
har udviklet sig, er nu fuldt færdig. 
Da storthiuget i 1866 havde besluttet oprettet en professorpost i 
meteorologi og dermed forbundet lederstillingen ved det vordende 
meteorologiske institut, var Mohn selvskreven til posten. Han blev 
udnævnt til professor - og bestyrer af institutet den 28de juli 1866 — 
altsaa 34 aar gammel. Til næste aar vil han kunne feire sit 30aarS’ 
jubilæum. 
