108 
Der er enkeltvis gjort forsøg med ar. tæmme sælunger. Dor 
mange aar siden fangede saaledes en skipper fra Hammerfest en 
sgadan, som han bespiste med raat fuglekjød og grynsuppe. Den blev 
snart tam, og eieren havde den hos sig i kahytten, men den maatte 
naturligvis bæres op og ned den trange kahytstrappe. I begyndelsen 
blev sælungen ved et toug sænket ned i søen for al bades, senere fik 
den boltre sig i frihed, naar fartøiet laa stille. Den kom altid tem¬ 
melig snart tilbage, og min hjemmelsmand beretter, at „skipperen lige- 
som Noa udstrakte sin haand og tog den til sig.“ Tilslut blev den 
saa venligsindet, at den slikkede skipperens haand, men med mand- 
skabet derimod vilde den ikke have noget at bestille. Den holdtes i 
fangenskab i 6 uger, og det var hensigten at tage den med til Norge, 
men paa hjemreisen „opstod der splid blandt mandskabet“ om den 
eiendommelige passager, og skipperen saa sig nødt til at dræbe den. 
Arten har jeg ikke faaet opgivet. 
Den samme mand har ogsaa forsøgt at tæmme hvalrosunger, men 
dette er ikke lykkedes, da han ikke har faaet dem til at spise. Sagen 
er, at hvalrossens børn patter moderen ialfald til de er over aars- 
gamle, og den kost, som en fangstmand har at byde, kan de saaledes 
ikke raade med. 
Af de største „hvalrosokser“ faaes op til 5 tønder spæk, og 
huden kan da veie 300 kg. eller lidt over. Den brunrøde hud af 
hvalros er ca. 2 ctm. tyk og overmaade sterk og seig. 
Jeg saa f. eks. i Hammerfest, at der heisedes ind halvliuder paa 
en brygge. I kanten var der skaaret ud temmelig tynde remser til 
fæste for taljekroken, men ikke desto mindre holdt de smale strimler 
den betydelige vegt. 
De største sæl leverer 1 tønde spæk og huden veier fra 15—20 
kilogram. Af smaasæl derimod gaar i gjennemsnit 5 stykker paa 
spæktønden, og af en rigtig fed bjørn samt klapmyts faaes 2 tønder. 
Dor en bjørnehud betaler rederiet 60 å 70 kr., for hvalrosskind 
30 å 35 øre pr. kg., tænder af samme kr. 3.60 pr. kg., sælskind 
samfængt 0.40 pr. kg. Spæktønden betales med 18 kroner. 
Hvalrossen leverer ogsaa en anden handelsartikkel, som jeg ialfald 
ikke havde nogen anelse om før forleden sommer, da jég var ombord 
paa en ishavsskude, som havde været paa fangst under Kong Karis 
land. Jeg fulgte skipperen ned i kahytten, hvor han blandt andet tog 
frem nogle tingester, som lignede kolossalt udviklede hugtænder. 
