118 
menneskets, er den det ikke for papegøiernes tanker. Nyseelands tiur 
og andre fugle liar man ogsaa lært at udtale ord og sætninger, men 
resultatet har altid været det samme: individet lærer hvad der er 
foresagt det, men dermed er ikke evnen til artikuleret tale kaldt til- 
live. Hovedresultatet af visse dyrs tæmning har været, at deres 
gemyt er blevet blødere, og at deres sind i visse tilfælde er blevet 
renere, men de er ikke blevet løftet til et høiere trin af intel¬ 
ligens. Enhver, som har givet sig noget af med hunde, vil vide, at 
enkelte raser har faaet finere sæder og vaner, at de ikke søger sel- 
skab med pøbelen blandt hundene, og at de endog ser med uvilje paa 
et tarveligt menneske. Hverken ulv eller sjakal, som maa betragtes 
som de nulevende nærmeste slegtninge til den tamme hund, og heller 
ikke den vilde hund viser disse karaktertræk. Velpleiede heste viser 
den samme finhed i følelse. Dersom vi sammenligner intelligensen 
hos det tamme og det vilde dyr af samme slags, vil sammenligningen 
falde ud til gunst for det sidste. Hos de dyr, mennesket har holdt 
længe i tæmmet tilstand, har det frembragt fysiske forandringer, som 
har medført tilsvarende forandringer i dyrets aandelige evner. I nogle 
tilfælde har den fysiske forandring skadet hjernen saaledes som hos 
enkelte prydfugle, hvor man har fremelsket en fjertop paa hovedet 
med det resultat, at hjerneskallen har forandret form, og dyret delvis 
er blevet stupid. 
Jeg antager, at det maa ansees godtgjort, at husdyrene ikke selv 
forstaar, hvor aldeles de er i menneskets magt — hvorledes deres 
saavel legemlige bygning som aandelige evne gradvis er blevet af- 
svækket, saa at de ikke længere er istand til selv at sørge for sine 
fornødenheder. Det er imidlertid først i de sidste aar, at man har 
grebet ideen om dyreformernes plasticitet og om de sjælelige evners 
afhængighed af materien. Mange millioner af civiliserede mennesker 
— for ikke at tale om alle vilde — kan endnu ikke gjøre sig nogen 
klar forestilling om disse kjendsgjerninger. 
Videnskabsmænd, som er bragte langt frem af de moderne tan¬ 
kers og opdagelsers bølger har ofte vanskeligt for at forestille sig, 
hvorledes andre mennesker — endog mennesker med god uddannelse —, 
som ikke mangler noget i fysikalsk viden, alligevel rolig bevæger sig 
i de gamle tankers spor og ikke har ringeste forstaaelse af det, som 
er A B C for den drevne videnskabsmand. Dersom det altsaa er saa, 
at det kun er det fuldt uddannede menneske, som formaar at fatte 
