147 
Era det nordlige Sibiriens kyst sætter altsaa en mægtig strøm, 
der endog bar gjort sig gjældende i et langt geologisk tidsrum, over 
mod Grønlands nordspids, der som en kile kløver strømmen to: den 
store østgrønlandske strøm og en mindre gjennem Smith’s sund. 
Men foruden denne hovedstrøm eksisterer der sikkerlig inden det 
store polaromraade en hel del mindre strømme, der sandsynligvis er 
af mere periodisk karakter. I den østlige del har man dette antydet 
ved Jeannettes drift. Strømmene omkring Nowaja Semlja og Spits¬ 
bergen er vel fortiden ikke kjendt bedre af nogen end den bekjendte 
norske ishavsfarer Edvard Johannesen, der har meddelt mig, 
at saavidt hans erfaring strækker sig, gjør en vis periodicitet sig 
gjældende i disse trakters strømforhold. Jeg skal ikke ved denne 
anledning gaa nærmere ind paa disse interessante fænomener, da for- 
haabentlig en nær fremtid vil bringe en udførlig redegjørelse fra denne 
udmerkede ishavsforsker. Jeg skal kun antyde, at man i strømmenes 
periodicitet er berettiget til at se en nøiere sammenhæng med de sibi- 
riske floders vandførsel, der igjen staar i forbindelse med klimavaria- 
tioner — man staar her uden tvivl ligeoverfor et kredsløb, der er af 
en overordentlig betydning for den nordlige halvkugles fysiskgeografiske 
forhold. 
Men netop der, hvor disse lokalstrømme gjør sig gjældende, eller 
hvor strømmene tørner mod de i Ishavet opragende øpartier, har man 
de voldsomste ispresninger, om hvilke Weyprechfs beskrivelse 
giver en ganske god forestilling. Det er disse uhyre ispresninger, 
som er den farligste fiende for ekspeditioner i disse egne. 
Man kan saaledes ikke bortse fra, at nok alvorlige forhold kan 
møde den norske polarekspedition; men da kan man ogsaa gjenkalde 
i erindringen Eeilden’s udtalelse: „der kan være haab om, at Nansens 
dristige og storartede foretagende krones med held; men selv om 
Eram gaar tabt, har jeg en saadan tiltro til lederens djervhed og 
hjælpekilder, at jeg tror, han og hans kammerater vil vende tilbage 
til den civiliserede verden“ — en udtalelse som fuldstændig deles af 
„The Geographical Journal. “ Peter Annæus Øyen. 
