154 
ganske tilfældig blev gjort i London. Gjennem overjordiske telefon- 
ledninger knnde man nemlig ganske tydelig høre signaler, der sendtes 
gjennem underjordiske telegrafledninger, som løb parallel med de første 
i en afstand af flere hundrede meter. Dette fænomen tilskreves induk- 
tionen. Preece begyndte derfor at tænke paa, om man ikke ved 
benyttelsen af sterkere strømme og passende anordninger kunde mulig¬ 
gjøre telegrafering paa større afstande uden traad. 
Preece tilligemed andre funktionærer ved det engelske telegraf- 
væsen anstillede forsøg hermed, der faldt tilfredsstillende ud, saaat 
man arbeidede videre paa opgaven. For ca. 11/ 2 aar siden lykkedes 
det at fuldkommengjøre det anvendte system saa meget, at signaler 
kunde udveksles paa afstande af ca. 5 km. I den nyeste tid er 
Preece kommet saa vidt, at han nu kan signalisere paa 7—8 km. 
En anden brite Steven sen i Edinburg har ligeledes be- 
skjæftiget sig med denne opgave. I modsætning til Preece, der 
benyttede 2 traade, der var udspændte parallelt med hinanden, be¬ 
stod Stevensens anordning af 2 traadruller af kjæmpemæssige dimen- 
sioner. Yed et forsøg, der udførtes i nærheden af Glasgowerbanen 
havde rullerne en diameter af 180 m. De dannedes ganske simpelt 
ved at opstille telegrafstolper i en cirkel med en passende diameter, 
og paa disse blev traaden ved hjælp af isolatorer anbragt i et antal 
af 9 vindinger. To saadanne traadruller opstilledes lige overfor hin¬ 
anden i en afstand af omtrent 700 m. Sendes der nu kortvarige elek¬ 
triske strømme gjennem den ene rulle, vil der induceres tilsvarende 
strømme i den anden rulle, saa at der paa denne maade vil kunne 
udveksles signaler mellem begge stationer. 
Ogsaa Edison har beskjæftiget sig med dette spørgsmaal. Han 
benyttede sig af den kjendsgjerning fra elektricitetslæren, at naar 
et til eksempel posetivt elektrisk legeme befinder sig i nærheden 
af et uelektrisk legeme, der er sat i ledende forbindelse med 
jorden, saa vil der ved influens, som man siger, udvikles negativ 
elektricitet paa det sidste. Han opstillede paa hver station en høi 
stang, der paa toppen bar en stor metalplade. Naar nu den ene 
metalplade i hurtig rækkefølge, flere hundrede gange i sekundet, med¬ 
deles afvekslende posetiv og negativ elektricitet, saa vil den anden 
metalplade i ligesaa , hurtig rækkefølge blive afvekslende posetiv 
og negativ elektrisk; ved hjælp af en telefon, der paa modtager- 
stationen anbringes et sted paa forbindelsesledningen mellem metal- 
