156 
bindelseslinje, desto mindre bliver den mængde elektricitet, der strøm¬ 
mer gjennem et givet tversnit i våndet, og i en afstand af nogle kilo¬ 
meter skulde man antage, at strømstyrken var saa svag, at den ikke 
vilde være istaud til at indvirke paa telefonen. At denne ikke desto- 
mindre paavirkes, beror for en del derpaa, at telefonerne besidder en 
følsomhed, som man vanskelig kan gjøre sig en forestilling om. 
Werner von Siemens fandt, ved en undersøgelse, at en telefon 
kan paavirkes af en strøm, der er saa svag, at den forbrugte energi- 
mængde først efter 10 000 aar vil svare til en varmeenhed. 
I den nyere tid har Lord Rayleigh anstillet meget indgaaende 
undersøgelser over de svageste strømme, der kan frembringe en hør¬ 
bar tone i telefonen. Han fandt, at en strøm, hvis styrke var 
4 /ioo ooo ooo ampere, endnu frembragte en kraftig tone, naar tonhøiden 
var omtrent den samme som den menneskelige stemme. Trods denne 
umaadelige følsomhed vilde telefonen alligevel ikke være istand til at 
tilkjendegive saa svage strømme, som her er tale om, dersom ikke 
begge endepladerne udøvede en sterk opsugende virkning paa den 
elektriske strøm. Pladerne optager nemlig ikke bare den mængde 
elektricitet, der uden deres tilstedeværelse vilde have gaaet gjennem 
det tilsvarende tværsnit i våndet, hvor pladerne befinder sig, men de 
suger til sig elektricitet fra alle kanter, saaat den gjennem telefonen 
gaaende strøm er betydelig sterkere end den strøm, der gaar gjennem 
vedkommende sted af våndet, naar pladerne er borte. 
De her omtalte forsøg er kun de første skridt paa denne bane. 
Heiv om Rathenau foreløbig kun har telegraferet paa en afstand 
af 5 km., mens Preece kunde telegrafere paa omtrent 7 km., saa 
har dette hovedsagelig sin grund deri, at den af Rathenau benyttede 
strøm var langt svagere end den, som Preece anvendte. 
Omendskjønt dette system neppe vil kunne anvendes paa sær¬ 
deles store afstande, saa vil alligevel denne maade at telegrafere paa 
kunne faa overmaade stor betydning. En fordel frembyder systemet 
for den optiske signalisering. Den er nemlig anvendbar i nattens 
mørke og i sterk taage. Netop dette kan blive af største vigtighed 
paa søen. Som bekjendt bliver de kraftigste fyr i tykt veir usynlige 
paa kort afstand, og desuden vil let sirenernes lyd, eller signalskad, 
kunne overdøves af stormen og brændingens larm, saaat skibene trods 
alle forsigtighedsregler ikke merker landets nærhed, før brændingens 
hvide skum forsent underretter dem derom. Paa lignende maade kunde 
