176 
løy er tilholdssted for en hel del mindre alger af en meget finere 
bygning. Disse epifyter, som de kaldes, synes aldeles ikke at have. 
nogen skadelig indflydelse paa sine vertplanter, naar de ikke optræder 
i for stor mængde. De synes tvertimod at trives fortræffelig, baade 
verten og dens gjester. 
Bøier man blæretangens tætte løvverk lidt tilside, ser man ofte 
paa § eldet en hel skare mindre tangarter, der finder ly og skjul under 
det tætte buskads. 
Yi lægger snart merke til nogle tætte grønne tuer, der vokser- 
paa den nøgne bergbund og skuffende paa lidt afstand min der om 
friskt grønt og græs (fig. 39). Ved nærmere undersøgelse viser de. 
b 
Fig. 39. a. Forgrenet grøn traadalge (clådophora). b. Spidsen af en gren (forst.).. 
sig at bestaa af en uhyre masse tæt sammenfiltrede, forgrenede traade.. 
Den nøiere undersøgelse kræver ogsaa her mikroskopets hjælp. Vi 
lægger en liden gren under og faar se et billede omtrent som fig. 39 b. 
Mens blæretangen bestaar af en tæt sammenpakket masse celler, er 
denne alge kun dannet af en enkelt rad celler, der ligger efter hin- 
anden. Celleradene er tillige sterkt forgrenet, idet der fra enkelte 
celler i rækken skyder frem nye cellerækker, og dette gjentager sig 
mange gange, saa forgreningen tilslut bliver temmelig indviklet. Paa 
grund af den grønne farve hører altsaa denne art til den store klasse 
tangarter, som kaldes g r ø n a 1 g e r. Klassen er repræsenteret saa- 
godtsom overalt, hvor der overhovedet vokser tang, dog mest paa 
grundere vand. Den slimede grønske, som ofte tæt bedækker brygge- 
