180 
som altsaa er dannet ved tvedeling af modercellens indhold, er i be- 
gyndelsen indeslnttede i en tynd hinde, men efter fødselen brister 
denne og ad kommer, hvad man kalder 2 svermesporer, der har 
et pæreformet udseende. I den spidse ende sidder 4 svingtraade eller 
cilier, hvormed de uophørligt pidsker våndet, og ved hjælp af hvilke 
de bevæger sig livligt. Efter en tids omhakken i våndet sætter de. 
sig fast og vokser ud til nye planter. Dette er altsaa et eksempel 
paa kjønsløs formering. Anderledes er det med de individer, der 
kommer til verden 16 ad gangen. De er meget mindre, er ogsaa. 
pæreformede, men i den spidse ende sidder ikke 4 men kun 2 sving¬ 
traade. De bevæger sig ogsaa meget livlig, men er ikke som sværme- 
sporene istand til nden videre at spire; naar 2 af disse gameter (af 
gamos, bryllup) nnder sin omstreifen tilfældigvis støder paa hinanden,. 
lægger de sig op til hverandre og smelter efterhaanden aldeles sammen; 
efter foreningen trækkes cilierne ind, og parringscellen, som den nu 
kaldes, begynder straks at spire og vokser ud til en ny alge. Her 
er der, som man ser, ingensomhelst forskjel mellem begge kjøn; begge, 
de to sammensmeltende gameter ser aldeles ligedan ud; denne form 
af kjønsiig forplantning kalder man kopulation. Paa samme eller 
lignende maade foregaar bestandig forplantningen hos grønalgerne. 
Vi forlader grønalgerne og undersøger. hvad vi finder et skridt 
længer ned i fjæren. Undersøgelsen foregaar nu bedst fra baad, da 
den fra nu af vanskeliggjøres af våndet. Under foregaaende asco- 
phyllum-fucus-formation kommer et bælte, bevokset med en art tang r 
der har adskillig lighed med den ovenomtalte fucusart, men adskiller 
sig fra den ved at mangle luftblærer, og desuden er løvet i randen 
mere eller mindre dybt sagtakket, hvorfor den paa latin kaldes fucus- 
serratus (hg. 48^. Den vokser i et temmelig smalt bælte og, om 
undersøgelsen anstilles ved laveste fjære, ligesaa meget under som 
over våndet. Vi har altsaa her en. overgangsformation mellem de- 
rent litorale og de rentsublitorale formationer. Den er 
ligesaa konstant optrædende indenskjærs som de to foregaaende. Efter 
karakteralgen vil vi med Hansteen kalde den fucus-serratus- 
formationen. 
Dette er altsaa den nederste af de formationer, som vokser i 
fjæren. Den videre undersøgelse af havbundens hora maa selvsagt, 
foregaa fra baad. I mindre dyb anvender man gjerne jernriven forat. 
faa algerne op. En ganske overfladisk iagtt.agelse af bunden fra baa- 
