184 
en almindelig ljaa; det tørres i solen, bringes i handelen og anvendes 
til stopning af sengklæder og lignende. 
En langt større udbredelse end chorda-formationen har en forma¬ 
tion, som vi nu kommer til. Den dannes af en eller et par tangarter, 
der paa grund af sine dimensioner og sin masseoptræden meget bidrager 
til at give havbunden et eiendommeligt udseende paa store stræk- 
ninger indenskjærs. Det er de store bladformede arter af slegten 
laminaria, blandt bønderne paa vestlandet kjendt under navnet 
„s k r a a m e“. 
Ved vore kyster vokser flere arter af denne slegt, hvoraf 8 å 4 
er meget almindelige dels indenskjærs og dels udenskjærs. Som man 
ser af fig. 45 er planten forsynet med en temmelig sterkt udviklet 
rod, hvormed den med stor kraft klamrer sig fast til det nøgne fjeld 
eller til sténe. Derpaa følger en stilk af en meget vekslende længde, 
og endelig sidder der paa toppen af stilken et enkelt blad, ligeledes 
af meget vekslende dimensioner dog som regel af en ganske betydelig 
størrelse op til 3 m. Det er enten helt og da ofte meget smukt 
kruset og bugtet ( laminaria saccharina, bladtare) eller indskaaret og 
haandformet delt i mere eller mindre talrige flige (laminaria digitata, 
glastare). Paa fig. 45 er fremstillet laminaria saccharina samt lami¬ 
naria hyperborea, en form, der ligner laminaria digitata, men vokser 
udenskjærs. Granske ^merkelig er den maade, hvorpaa disse tangarter 
skifter sine blade. Eældingen foregaar om vinteren og gaar for sig 
paa den maade, at det nye blad vokser ud under det gamle, mens 
dette endnu sidder paa. Det er altsaa ikke saa, at det gamle maa 
falde af, før det nye kan udfolde sig. Under fældningen kan man 
saaledes se planten forsynet med 2 blade, det ene ovenpaa det andet, 
hvoraf da det øverste lidt efter lidt skrumper ind og falder af. 
Omendskjønt den traadformede chorda har et fra laminaria vidt 
forskjelligt udseende, saa hører de dog sammen i en stor familje 
laminariacéerne. Det som nemlig er det afgjørende for plan¬ 
ternes slegtskabsforhold er forplantningsforholdene, og disse er fuld- 
stændig ens. 
Paa laminariabladene opdager man undertiden en del flekker af 
forskjellig form. Ved at tage et meget tyndt tversnit af løvet og 
betragte det i sterk forstørrelse opdager man, at flekkerne egentlig er 
et lag celler, der ganske ligner det cellelag, som bedækker chorda 
