193 
gang i forretningerne vil kunne bringes i forbindelse med solflekkerne, 
idetmindste for forgangne tider, i hvilke ikke saaledes som nu for 
tiden en mere udstrakt handel hurtig kunde udveksle hele jordklodens 
produkter. Men til dato har forsøg, der har været anstillede herover, 
ikke bragt saa sikre resultater, at vi kan anføre dem her. 
Som resultat af det hele kan vi sige, at en hel del af de natur- 
fænomener, der gaar for sig paa vor jord, reguleres af solen, hvis 
varmende straaler ogsaa fra først af har fremkaldt og fremdeles ved- 
ligeholder alt liv paa vor planet, idet den samme elleveaarige periode 
i de store naturbegivenheder paa solen ogsaa kommer frem her. 
Tilslut nogle bemerkninger om solflekkernes natur og om, hvad det 
egentlig er for noget disse smaa brunsorte flekker, hvis virkning paa vor 
jord næsten grænser til det uhyggelige. Hvorledes opstaar de, og paa 
hvad maade opnaar de denne gaadefulde virkning paa planetverdenen? 
thi vi maa dog vel antage, at de ogsaa udstrækker sin indflydelse til 
de øvrige planeter. Den korte besvarelse af disse spørgsmaal skal 
afslutte denne artikel. 
Allerede før har vi omtalt, at en uimodsigelig forklaring af sol¬ 
flekkernes natur endnu ikke var givet. Paa A. von Humboldts tid 
saa man i dem intet andet end dele af den mørke solkjerne, der kom 
tilsyne her og der, idet det øverste lag af solens atmossfære sønder- 
reves af voldsomme hvirvelstorme, og Humboldt slutter sig om end 
med en del forsigtighed til datidens' astronomer. Efter de nyere spek- 
troskopiske undersøgelser hælder man nu til den mening, at baade 
solflekkerne og de omgivende brunlige halvskygger bestaar af gasfor- 
mede stoffer, og at flekkerne ganske simpelt kun er den mørke røg 
af frygtelige forbrændingsfænomener, der uden tvivl uafladelig folder 
sted paa solen. I ethvert fald bestaar de for en overveiende del af 
forbrændingsprodukterne af vandstof og jern, nemlig vanddamp og 
jernoxyd, og hvilke uhyre vandstofforbrændinger, der foregaar paa 
solen, viser enhver kikkert i de saakaldte protuberantser. En anden 
formodning er opstillet af W. von Siemens og gaar ud paa, at 
solflekkerne, der som oftest befinder sig i hvirvlende bevægelse, maa 
sammenlignes med nedstigende luftstrømme paa vor jord, og ikke er 
andet end dele af photossfæren, der, efterat være slynget høit op i 
veiret under forbrændingerne, og derved afkjølet, atter holder paa at 
dale ned igjen; paa grund af den lavere temperatur vil de vise sig 
mørkere end de nærliggende dele af solskiven. Vi vil ikke udtale 
13 
