197 
bestemme nærmere vore ndtryk og at gjøre rede for hvilke insekter, 
vi tager med og hvilke ikke, og i hvilken betydning vi brnger udtryk- 
kene myg, trækmyg og moskiter. 
Uden i ringeste maade at tilstræbe en nøiagtig adskillelse mellem 
arter, maa det være tilstrækkeligt at sige, at vi, naar vi taler om myg 
og moskiter som husplager, ikke hermed mener alle de myglignende 
skabninger, eller alle de, som man ialmindelighed vilde kalde myg, 
men blot dem, som tilhører en særegen familje, culicidæ, og som ved 
sine blodsngende tilbøieligheder forstyrrer menneskene inden døre 
baade i vort land og ellers overalt. Heller ikke vil vi trække nogen 
skarp grænselinje mellem myg og moskiter. Man indbilder sig ofte, 
at moskiter er skabninger, som kun hører hjemme i de varme klimater, 
og at de ikke har nogen repræsentant hos os. Faktum er imidlertid, 
at der næsten ikke er andet end en navneforskjel mellem en myg og 
en moskito. For en entomolog er de begge væsentlig et og det samme, 
begge tilhører samme slegt, culex, og forskjellen er ikke større end 
mellem nærstaaende arter. Det er sandt, at „biddet“ af disse skab¬ 
ninger er meget mere ondartet i de tropiske egne end hos os; naar 
vi imidlertid erindrer os de frygtelige virkninger, som til sine tider 
kan fremkaldes paa det menneskelige legeme af disse smaa plageaander 
og de ivrige anstrengelser, man har gjort, og de vel gjennemtænkte 
forsigtighedsregler, man har taget, enten nu disse bestaar i salver, 
forhæng, slør, eller i legemets overdækning med sand, for at finde be¬ 
skyttelse mod disse dyrs angreb, saa er der ingen tvil om, at der 
ikke er nogen synderlig forskjel mellem disse skabninger, og at moski- 
terne vanskelig kan udskilles fra insekter, som vi kjender til ogsaa 
hos os selv. Desuden maa vi erindre, at disse insekter stemmer fuld- 
stændig overens baade i bygning og livshistorie, og at vi derfor, ialfald 
her, er berettiget til ikke at gjøre nogen forskjel paa dem. Desuden 
er der ingen tvil om, at der ogsaa med hensyn til ondartethed er 
betydelig forskjel mellem vore egne myg baade efter aarstiden og den 
angrebne persons legemsbeskaffenhed. Vi maa heller ikke glemme, 
at der er andre fluer, henhørende til forskjellige familjer, som ogsaa 
er blodsugere, og som i nogle tilfælde er ialfald ligesaa plagsomme 
som myg og moskiter. 
Det falder vanskeligere at give en skarp bestemmelse af udtrykket 
„trækmyg“ ; det bruges ganske sikkert idetmindste om to ganske for¬ 
skjellige fluetyper. Den ene ligner, naar undtages plagsomheden, i de 
