202 
disse krydse hverandre som et X, lader hun et eg gaa ind i den 
vinkel, i hvilken de mødes. Det første eg følges hurtigt af et andet 
og dette atter af et o. s. v., idet deres fugtige og klæbrige overflade 
bevirker, at de klæber til hinanden med den længste akse næsten 
lodret. Paa denne maade bygges af 200—300 en slags flaade, som 
vender sin kulning opad, en slags liden livbaad, bygget saaledes, at 
den ikke kan kantre. Er egflaaden engang gjort, er moderpligterne 
dermed forbi, og den lille baad driver afsted uden ror, udsat for sol 
og vind. Denne eventyrlige reise varer imidlertid kun nogle faa dage 
og derpaa stødes j aa eggene, som fra først af anbragtes op ned i 
våndet, den nedre ende af skallet af, saaledes at den nylig udklækkede 
larve ser sig sat i den stilling hovedkuls at maatte styrte sig i våndet,, 
hvor den da har at søge sin føde. 
Disse larver er besynderligt udseende væsener, som paa forhaand 
angiver den voksnes form noget tydeligere end det pleier at være til- 
fældet hos de insekter, som gjennemgaar en fuldstændig forvandling. 
Legemets 3 afsnit er tydeligt afmerkede, ganske modsat af, hvad der 
fin der sted ved de korthornede fluers formløse madiker. Vi kan faa 
en forestilling om larvens udseende, dersom vi tænker os en fuldvoksen 
myg berøvet alle vedhæng — vinger, ben, føletraade, snabel — og i 
deres sted med visse mellemrum forsynet med dusker af haar. De 
bevæger sig i ryk, som irembringes ved at svinge legemet fra den 
ene til den anden side, og i naturlig stilling er hovedet vendt nedad. 
Uagtet de lever i våndet, er de dog luftaandende, og kommer derfor 
op til overfladen for at aande. Indgangen til aanderørene sidder paa 
enden af en kort arm, som rager frem fra den bagre o: den øvre 
ende af legemet, og hvergang det er nødvendigt at faa frisk luft, 
stikkes den lille aabning netop op over vandets overflade. Larven er 
forsynet med bidemund og tilbringer en god del af sin tid med at 
sluge alle slags affald og raadnende stoffer, som i overflod findes i de 
damme, i hvilke den opholder sig. Saa svømmer den da med bag- 
kroppen vendt opad mod luften og med hovedet vendt mod den mud- 
rede bund, paa hvilken dens væsentligste lager af føde ligger. 
Det er let at forstaa, at tusener af disse larver, som arbeider 
med at skaffe bort fra en dam raadnende stoffer, i høi grad vil bidrage 
til at holde våndet rent, og myggene maa derfor paa dette trin af sit 
liv betragtes som mere eller mindre nyttige sundhedsbetj ente for sam- 
fundet i det store og hele taget. Heraf følger, at deres udryddelse 
