205 
følger da, at blodsugping er noget, den blot leilighedsvis udøver og 
kan beskyldes for og det synes rimeligt, at et stort antal af myg gaar 
tilgrunde uden nogensinde at have smagt blod, og at den vane at suge 
blod er en tilvænnet, som ikke er virkelig nødvendig for deres eksi¬ 
stens. Forholder dette sig saa, er det end merkeligere, naar man 
tager i betragtning det blodsngende redskabs fuldkomne bygning, og 
spørgsmaalet om deres levesæt er ligesaa vanskeligt at løse som 
spørgsmaalet om forekomsten af lopper ved havbredderne fjernt fra 
enhver menneskelig bolig. Imidlertid synes myggene at være tilbøie- 
lige til at drikke af blomsternes saft, dersom de ikke kan faa blod, 
og mange iagttagere har omtalt deres sterke begjærlighed efter hon¬ 
ning. Men dette vil alligevel vanskelig kunne forklare tilstedeværelsen 
af de naalelignende gjennemboringsredskaber blandt munddelene, da 
den slags redskaber ikke behøves for at komme til blomsternes 
honning. 
I de dage, da hvert hus havde sit vandfad, og da stillestaaende 
damme fandtes overalt, ofte lige i nærheden af menneskelige boliger, 
var betingelserne for myggenes formerelse meget gunstigere. Ogsaa 
nu vil insekterne være lige baade talrige og brydsomme paa steder 
med de samme betingelser. Men den almindelige fjernelse af vand- 
karrene, sammen med indførelsen af lukkede brønde indenfor husene 
og grundens fuldstændigere afgrøftning, har alt tilsammen arbeidet hen- 
imod at lægge hindringer iveien for culiciderne og har hjulpet til at 
formindske deres antal. Der er vidnesbyrd nok om dette i littera¬ 
turen. Hvad der nu hører til sjeldenhederne, uhyre sværme af myg 
baade af det ene og det andet slags, synes tidligere at have været 
ganske almindeligt. Digteren Spencer f. eks. omtaler som noget 
almindeligt en „sværm af myg ved aftentid u , som „stiger op fra 
Allans moradser u , og „ synes at formørke luften ligesom en sky“, og 
at der er ment culices synes noksom at fremgaa af, at de forfølger 
baade mennesker og kvæg. 
Der er mange fortællinger om sværme, som paa frastand har 
lignet røgskyer og som, som følge heraf, har givet anledning til at 
der er gjort brandallarm, saaledes som det i 1736 var tilfældet ved 
Salisbyry-Cathedral. Ifølge prof. Diley tilbringer Amerikas mod nord 
boende moskiter vinteren i en slags halv dvaletilstand, og en forfatter 
i „Insect Life“ beskriver de uhyre masser af dem, som er blevet fundne 
i en kjelders kroge. 
