211 
ikke være spørgsmaal om andet, end at insekterne langt lettere vilde 
faa det blod, de tragtede efter, og at der vilde tages langt mindre 
forholdsregler mod dem, dersom giften ikke, ved siden af den ovenfor 
nævnte virkning, at gjøre blodet mere letflydende, frembragte nogen 
smerte og saaledes eggede ofrene til modstand. Giften kunde da ikke 
betragtes som noget for besidderne heldigt. Dersom der derfor er en 
gift tilstede, maa dens bestemmelse uden tvil kun være den at lette 
opsugningen af blod, mens den derimod ikke kan tjene til vaaben. 
Paa grund af de ovenfor nævnte anatomiske vanskeligheder har 
andre forskere antaget, at der ikke indsprøitedes nogen gift i saaret, 
men at sønderrivelsen af vævene ved de 6 smaa, skarpt tilspidsede og 
i nogle tilfælde spydformigt tildannede boreredskaber var nok til at 
fremkalde en betændelse. Men denne antagelse støder ogsaa paa van¬ 
skeligheder. Det synes som om insektet til sine tider har vanskeligt 
for at faa det blod, det ønsker, og huden gjennembores da til stor 
•dybde uden at der suges blod. I dette tilfælde indtræder imidlertid 
ingen opsvulmen, og der føles kun ringe smerte. Dette synes bestemt 
at tale imod den sidst anførte forklaring. G. D i m m o c k, som sidst 
har anstillet forsøg med culices , udtaler sig bestemt saaledes: „Jeg 
er overbevist om, at der under stikket gjøres brug af en giftig vædske. 
Dersom en moskito ikke ved sit stik faar fat i blod, hvad der ofte 
er tilfældet, naar den stikker haandens bagside, maa den have stukket 
sin snabel ned næsten i dens fulde længde i fra 1—6 forskjellige ret¬ 
ninger paa samme sted og trukket den tilbage igjen. Imidlertid maa 
den, hvad der ofte hænder, have stukket sin snabel ind paa yderst 
følsomme steder. Dersom der i saadanne tilfælde ikke suges noget 
blod, fremkaldes der ikke større virkning paa min hud end af et stik 
af en spids naal; der viser sig et rødt punkt, som forsvinder i løbet 
af nogle faa timer. Og dog har der visselig i det ovenfor nævnte til¬ 
fælde fundet sted en ligesaa stor sønderrivelse af væv, som den 
der finder sted, naar en myg slaar sig ned paa et blodfuldt sted og 
ved en enkelt sugning drikker sig fornøiet. u Han bemerker ogsaa at 
„den giftige virkning paa mig staar, saaledes som talrige forsøg har 
vist, i direkte forhold til den tid, myggen har anvendt til blodsug- 
ningen, u og slutter deraf, vistnok noget inkonsekvent, at dette antyder 
en stedsevarende udsvedning af en giftig vædske, saa længe blodsug- 
ningen varer. TJagtet dette var han dog ikke istand til at opdage 
nogen kanal, gjennem hvilken giften kunde føres ind i saaret. 
