220 
udgang af den mexikanske golf lidt en afbøining ved den stadig 
voksende koralhalvø Florida, saa at dens varme strømninger nn bestry- 
ger Europas. kyster. 
Idet altsaa klimatet i Mellemeuropa mere og mere faar karakter 
af et kystklima med milde vintre og kolde somre, vil ogsaa Europas 
planteverden undergaa tilsvarende forandringer. Det er sandsynligt, 
at vi i- vore haver vil kunne dyrke subtropiske, hos os forhen ukjendte 
planter og eviggrønne vekster, der den dag idag ikke kan taale den 
strænge kulde om vinteren. 
Det er. ikke godt at vide, hvilke virkninger disse klimatforan- 
dringer vil faa paa landbruget. Lykkeligvis gaar de ikke sprangvis 
men fuldkommen kontinuerlig for sig. 
Mindre meddelelser. 
Fuglenes tunger. Eugletungen er i mange tilfælde et vidunder- 
ligt redskab, bestandig afpasset efter vedkommende dyrs levevis. Vi 
behøver bare at erindre om kolibriernes og spætternes om en spiralfjer 
mindende tunge, hvormed de trækker sin føde ud fra trange, dybe 
huller. I det sidste novembernumer af „Zoologischer Garten u offent¬ 
liggjør S ch enklin-Er évot endel nye undersøgelser over dette emne, 
hvoraf følgende enkeltheder hidsættes. 
Den gamle idé, at spætterne spidder sit bytte med sin skarpt til- 
spidsede tunge, er sandsynligvis endnu ikke uddøet; byttet bliver 
derimod hængende ved tungen ligesom ved en limpinde, derved at 
denne paa overfladen rigelig er bedækket med en tyk klæbrig ud- 
sondring. 
Omendskjønt tungens form sædvanlig svarer til formen af næb- 
bet, er der dog undtagelser fra denne regel f. eks. hos isfuglen og 
hærfuglen, der i modsætning til sine lange næb kun har en liden 
haard tunge; hos pelekanen er tungen endog rudimentær. Hos de 
fleste fugle, hvis næring bestaar af plantefrø, er tungen dolk- eller 
sylformet, hos andre spadeformet. I andre tilfælde, saaledes hos 
uglen, der sluger sit bytte helt, er tungen bred og tjener kun til at 
presse næringen ned gjennem svælget. Hos græssmatten, nøddeloigen, 
skovsneppen og andre er tungen i spidsen to- eller tredelt, mens koli- 
briens tunge er kløvet næsten til grunden og tjener i virkeligheden til 
at gribe de smaa insekter, hvoraf disse smaa glimrende fugle lever. 
I papegøiefamiljen er afdelingen trichoglossidæ forsynet med en tunge, 
der i spidsen er besat med en pensel bestaaende af 250 til 300 haar- 
lignende fortsatser. Hos andre papegøier er den igjen almindelig fri 
for hornagtige udvekster og papiller, men derimod tyk og kjødfuld og 
