221 
tilsyneladende virksom som føleorgan. Denne tykke papegøietunge 
ligner i sin form meget menneskets tunge, og hermed hænger det 
godt sammen, at disse dyr er istand til at gjengive det menneskelige 
sprogs lyd tydeligere end andre fugle. 
Krabbers høresans. I Middelhavet og de sydlige dele af 
Nordsøen lever en liden brunrød, behaaret krabbe af et temmelig 
pjusket udseende (pilumnus hirtellus) omtrent 2 cm. lang. E. Raco- 
vitza, der holdt krabben i sit akvarium, har iagttaget, hvorledes den 
ligger paa lur, indtil der i nærheden høres en let støi. Den hører 
saaledes øieblikkelig, naar de smaa muslinger af slegten tellina , der 
bor i klippehuller, begiver sig fra et sted til et andet, og herunder 
frembringer en ganske svag lyd ved gnidningen af skallerne mod 
fjeldet. Dette øieblik, naar muslingen har løsnet sin fod, afventer 
krabben, sniger sig lydløst afsted, tager den med et eneste greb og 
trækker afsted med den forat slaa den istykker og fortære dens vel- 
smagende indhold. Racovitza overtydede sig om, at det var hørelsen, 
der ledede krabben paa spor. Thi naar han med en fin traad krad- 
sede ganske svagt paa det klippestykke, hvori den boede, kom den 
straks frem uden at tage feil af retningen og greb fat i traaden, der 
frembragte støien. La Nature. 
Kuldens indflydelse paa den kemiske og fysiske tiltræk- 
ning. Den fysikalske kemi er ved sine undersøgelser over legemernes 
specifike varme, ved afbængigheden mellem sammensætning og koge- 
punkt o. s. v. for længe siden kommen til resultater, der tyder paa 
en ophævelse af den kemiske affinitet eller tiltrækning saavel ved høie 
temperaturer (dissociation) som ved sterk kulde. 
Med hensyn til lave temperaturers indflydelse har Raoul Pietet 
under medvirkning af Ernst Bouvier anstillet en række høist over¬ 
raskende forsøg i denne retning. Blandt andet viste han, at ved — 
95° havde klorvandstof (saltsyre) ingensomhelst virkning paa metallisk 
natrium, mens ved almindelig temperatur indvirkningen er saa voldsom, 
at den foregaar under eksplosion. 
Det viste sig videre, at samtlige hidtil studerede kemiske reak- 
tioner ophørte ved temperaturer under -f- 125°. Denne temperatur 
syntes at danne en uoverstigelig skranke for den sterkeste kemiske 
affinitet. Sammenblander man efter forudgaaende sterk af kjøling ele¬ 
menter, der ved almindelig temperatur straks forbinder sig med hver¬ 
andre, saa kan man ved gradvis opvarnming se den kemiske affinitet 
vaagne og ved indførelse af fremmede kraftkilder f. eks. den elektriske 
strøm opnaa direkte forbindelser i den kolde blanding. 
Til fysikens omraade hører en interessant iagttagelse, der viste, 
at alle legemer lader kuldestraaler slippe igjennem sig. Af kjøles et 
legeme til temperaturer mellem -j- 100 og -h 150°, udsender det 
varmestraaler af forholdsvis meget lang svingetid, der uden at absor¬ 
beres trænger gjennem alle legemer uden undtagelse. 
Professor Dem ar i London har udført en række forsøg forat 
vise, hvorledes legemerne i fysisk henseende opfører sig ved særdeles 
