226 
ned mod det lave land. Mod øst grænser dette, „ Høi-Jæderen til 
fj eldlandet. Saavel „Høi-Jæderen “ som det lavere land udgjøres i det 
væsentlige af moræneler, det vil sige grus, som er fremslæbt af is- 
bræer, og som bestaar af større og mindre, noget tilrundede stene lig¬ 
gende hulter til bulter i en grundmasse rig paa ler. Dette ler er 
kalkholdigt og er altsaa for landmanden en mergel og meget søgt som 
jordforbedringsmiddel. En hovedopgave for arbeidet med jordbunds- 
kartet er at paavise, hvor denne mergel forekommer paa let tilgjæn- 
gelige steder, saa den kan blive tilgodegjort i større udstrækning, end 
før er skeet; den geologiske undersøgelses arbeide har i den henseende 
allerede gjort god nytte. 
Stenene i Jæderens moræneler er for størstedelen af saadanne 
slags (graniter og andre bergarter, som tilhører grundfjeldet), at det 
ikke er godt at sige, hvorfra de er komne; men saa er der andre, 
hvis hjemstavn er ganske sikker; man finder dem overalt endog oppe 
paa „Høi-Jæderen“, om end her mindre almindeligt. Navnlig er der 
sikkert bestembare bergarter fra egnen om Egersund (norit) og fra 
egnen mellem Kristiania og Langesundsfjorden (rhombeporfyr, yngre- 
granitiske bergarter og silur). Endelig finder man nu og da flint- 
stykker og som en stor sjeldenhed kridtbeter; flinten og kridtet skriver 
sig rimeligvis, som allerede Helland har udtalt i anledning af fore¬ 
komster paa den lavere del af Jæderen, formentlig fra de grunde dele 
af Skagerak i øst for Jylland. Indæltet i morænemasserne finder man 
tildels ogsaa rene lerpartier, der indeholder skjæl af nulevende havdyr. 
I en bue langs efter Norges sydkyst forbi Lindesnes strækker der 
sig som bekjendt et lidet stykke ud i havet en paafaldende dyb rende- 
formig forsænkning. Langs efter denne er der i et af istidens senere 
afsnit kommen fremglidende en „Skagerakbræ“, og den har paa sin 
nordre side lagt op de løsmasser, vi nu benævner Jæderen og Lister, 
thi Lister er kun Jæderen i mindre udgave. Antagelig har dissej 
morænemasser engang været mere udbredte, og Jæderen og Lister 
maa følgelig desværre kun ansees for rester af større flade strækninger; 
jeg siger desværre, saasom moræneleret er en af de •frugtbareste jord¬ 
arter, som overhovedet eksisterer, om det end er noget tungt at bear¬ 
beide paa grand af de mange stene, og vort land kunde jo trænge at 
