251 
af den sterke varmeudvikling tørrer de fugtige flader paa forskjellige 
steder, saaat strømmen som følge heraf afbrydes, mens kuglen atter 
viser sig paa andre steder, der endnu er fugtige. 
Planté troede af sine forsøg at kunne drage den slutning, at 
ogsaa de i naturen forekommende kuglelyn er en følge af kontinu¬ 
erlige elektriske udladninger, frembragt ved meget sterk elektrisk 
spænding og ophobninger af store masser elektricitet. „Ved heftige 
tordenveir, u siger Planté, „naar store elektricitetsmængder er tilstede 
i atmossfæren vil udladuingerne kunne foregaa i form af en mægtig 
elektrisk strøm af meget høi spænding, saaat lynet viser sig som en 
kugle, mens det ved mindre heftige uveir, har den almindelige funke- 
form, som vi kjender fra elektricermaskinen. u 
Kuglerne skal da efter Planté bestaa af glødende for- 
tyndet luft og af de gasarter, der danner sig ved vanddam- 
pens spaltning, hvilke sidste ligeledes befinder sig i glø¬ 
dende fortyndet tilstand. Våndet bringes nemlig ikke blot til 
fordampning, men spaltes ogsaa paa grund af den ved den høit 
spændte strøm frembragte hede. Pugtig lutt synes at være meget 
gunstig for dannelsen af kuglelyn, og man har ofte seet dem, hvor 
jorden har været oversvømmet paa grund af sterke regnskyl. 
Kuglelynenes farve, der er yderst forskjellig fra farven af de 
almindelige lyn, afhænger ifølge Planté af luftens vanddampgehalt og 
af de elektricitetsmængder, der udlader sig. Er vanddamp tilstede i 
rigehg mængde, saa udvikles der betydelige masser vandstofgas ved 
vandets spaltning, og denne gløder med rød farve. Naar paa den 
anden side den elektriske strøm har en forholdsvis ringe styrke, saa 
sj altes der mindre vanddamp, og kuglelynet antager en mere blaa- 
violet farve, der skyldes den fortyndede luft. De forskjellige mellem- 
liggende nuanser lader sig efter Planté forklere ved de forskjellige 
blandingsforhold mellem gaserne. 
Planté sammenfatter resultaterne af sine forsøg i følgende ord: 
„Kuglelynene fremstiller en langsom og delvis udlad- 
ning af tordenskyens elektricitet, naar denne er tilstede i 
undtagelsesvis stor mængde, og naar skyen selv eller den 
sterkt elektricerede fugtige luftsøile befinder sig meget 
nær jorden, saaledes at den næsten berører denne eller er 
skilt fra den ved et isolerende luftlag af ringe tykkelse.“ 
