253 
en liden pung, der med hensigt befæstes paa et sikkert sted, hvor 
der udvikles alle slags smaa insekter, der kan tjene de unge edder¬ 
kopper til føde, indtil det første hudskifte er foregaaet, og de er 
istand til selv at bygge sig et net. Men saasnart det bliver senere 
paa sommeren, og høsten kommer, gaar det rige insektliv tilgrunde, 
der før befolkede engene saavelsom bredderne af søer og elve, og den 
unge edderkop er tvungen til at forlade barndommens tumlepladse og; 
drage ud i verden forat opsøge egne, hvor det er fuldkommen tørt,, 
og som egner sig til overvintring. 
Det er altsaa ikke vandrelyst men kun den bitre nød, som driver 
disse unge edderkopper til at tage vandringsstaven i haand. De 
maatte ellers omkomme af fugtighed og kulde. Skulde de nu gjøre 
sin reise „tilfods u , vilde de være om en hals, thi trods db yderste 
anstrængelser vilde de ikke kunne bevæge sig over nogle hundrede 
meter om dagen, og ved en dam eller en bæk vilde de absolut nødes 
til at gjøre holdt, da de mangler vinger til at komme over med. Men 
edderkoppen forstaar alligevel at hjælpe sig. Den bygger sig simpelthen 
et luftskib og det et, som i hensigtsmæssighed og brugbarhed over- 
træffer alle de konstruktioner, som mennesket nogensinde har udtænkt. 
Luftskib et eller ballonen har alt, hvad der hører til en anstændig. 
luftreise selv gondol og luftskipper. 
Er vandretiden kornmen, saa afventer edderkoppen efter nogle 
regndage den første solskinsdag, forat benytte den til afreisen; thi 
solskin er en uomgjængelig nødvendig betingelse til iverksættelsen af' 
dens hensigt. Eørst opsøger den sig et temmeligt høitliggende udgangs-- 
punkt f. eks. et halmstraa eller en pæl, klatrer op, og kornmen op,. 
stiller den sig paa hovedet. Era spindevorterne, der sidder paa bag- 
kroppen, ndskyder den en bundt fine traade, som svaier frem og til- 
bage i vinden. Saasnart der er udsendt en vis mængde traade, der 
retter sig efter vindens styrke, slipper edderkoppen taget med sine 8 
ben og seiler afsted, i regelen med ryggen nedad. Paa reisen udsen- 
der den nok en bundt undertiden endnu en tredie bundt traade, som 
alle er fæstet til dens legeme med en kraftig hovedtraad. Denne fast¬ 
holder edderkoppen med sine fødder. Den er beskyttet mod faren 
ved ufrivillig nedstyrten; thi sønderrives end en af traadene, har den 
endnu en eller to i reserve. 
Ovenfor er omtalt, at edderkoppen maa have varmt solskin til sin 
opstigning; dette er aldeles nødvendigt, thi uden dette vilde dens. 
